Справа № 592/4923/23
Провадження № 1-кс/592/2112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Окружної прокуратури м. Суми - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Довжик Охтирського району, Сумської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працездатної, яка не працює та не навчається, раніше не судимої,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2023 за № 0001174, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

18.04.2023 старша слідча Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що Досудовим розслідуванням установлено, що 16.04.2023 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебували за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої.

В подальшому, під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 почав ображати ОСОБА_5 та висловлювався в її бік нецензурною лайкою та образливими виразами. Після чого ОСОБА_5 , піднялася з крісла, взяла зі столу кухонний ніж та підійшла до потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на ліжку в кімнаті. Тримаючи в своїй руці ніж, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілого та бажаючи їх настання, скориставшись станом алкогольного сп`яніння останнього, хаотичними рухами, ножем, почала наносити удари по тілу потерпілого, чим спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих колото-різаних торако-абдомінальних поранень, пересічення хряща 7 ребра зліва, поранення міжреберної артерії, поранення S4 лівої легені, лівостороннього гемо пневмотораксу, проникаючого поранення черевної порожнини, поранення лівої частки печінки, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічного шоку тяжкого ступеню.

Вчинивши всі дії, які ОСОБА_5 вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме нанісши удари ножем у життєво важливі органи, не довела свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Слідство вважає, що підозрювана своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні численних ударів ножем з метою вбивства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила усі дії, які вважала необхідними, однак з причин, що не залежали від її волі, не довела свій злочинний умисел до кінця, вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою не можуть бути застосовані до ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги сукупність вищевикладених фактів, а також тяжкість вчиненого злочину, аналізуючи особистість останньої, вбачається, що перебуваючи на свободі вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків та потерпілого, що свідчить про неможливість запобігання ризикам в порядку ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а тому тільки один запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваної.

Просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без права внесення застави.

Позиція сторін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених у ньому підстав та мотивів підтримала та просила задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що вона причетна до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, в неї з ним виникали конфлікти, він її ображав, в цей день вони разом вживали алкогольні напої, як саме наносила тілесні ушкодження детально не пам`ятає, не заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що її підзахисна має намір співпрацювати з правоохоронними органами, не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На даний час правову кваліфікацію у кримінальному провадженні сторона захисту не оспорює.

Встановленні слідчим суддею обставини. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши сторони кримінального провадження та перевіривши надані докази, приходжу до таких висновків.

Слідчим суддею встановлені наступні обставини.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що вона показання дає добровільно, до неї не застосовувалось насильство та інші незаконні дії.

Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2023 за № 0001174, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

16.04.2023 0 19.30 год. (фактичний час затримання в розумінні статі 209 КПК України) ОСОБА_5 була затримана за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

17.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, зокрема: звернення медичних працівників ОСОБА_8 та Дзюби про вчення кримінального правопорушення; Протоколу огляду місця події від 16.04.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколу затримання ОСОБА_5 як підозрюваної особи у вчиненні кримінального правопорушення; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 ; довідки-діагнозу (відповідь на запит) від КНП СОР СОКЛ; інші матеріали справи у їх сукупності, чого є достатнім для переконання в тому, що ОСОБА_5 могла вчинити закінчений замах на вбивство, а визначення спрямованості умислі підозрюваної є завданням подальшого досудового розслідування.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , також враховується і усталена судова практика з цього питання Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч.1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин». При цьому, слід зазначити, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.1 77 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за правопорушення, яке їй інкримінується може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків та потерпілого існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчиняти тиск на останніх, що дають реальні підстави свідкам побоюватись підозрюваної. Судом також, враховано, що до моменту інкримінованих дій підозрювана проживала разом з потерпілим у його помешканні. Зважаючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, хоча й раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, перебувала у стані алкогольного сп`яніння - ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення доведено.

Інші ризики слідчим не були заявлені, а тому не можуть бути оцінені в судовому засіданні.

Отже, в даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п.п.1-5 ч. 1 вказаної норми права.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути обрано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі враховуючи: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, зокрема визнання ОСОБА_5 факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної, яка пояснила, що має задовільний стан здоров`я; майновий стан підозрюваної, яка пояснила, що не має цінного майна, проте працювала та отримувала заробітну плату; має спеціальність кондитера, відсутність судимостей у підозрюваної; суд приходить до висновку про неможливість запобігання передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризика шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваної, оскільки в судовому засіданні не доведено, що ї особистість заслуговує на таку довіру, щоб запобігти встановленим ризикам.

Запобіжний захід у виді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки відсутні особи - поручителі.

Запобіжний захід у виді застави не може бути застосований до підозрюваної, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрювана може протягом 5 днів не вносити заставу, а перебування її на волі без внесення застави може суттєво підвищити ймовірність реалізації встановлених в судовому засіданні ризиків.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваної, оскільки навіть нетривале його порушення суттєво підвищить ймовірність реалізації встановлених в судовому засіданні ризиків, крім того з показань підозрюваної встановлено, що вона не має місця для проживання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який міг спричинити загибель людини, проте враховуючи дані про особу підозрюваної та ступінь можливості реалізації встановлених ризиків слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків. Зважаючи на майновий стан підозрюваної необхідно визначити заставу в мінімальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також у разі внесення вказаного розміру застави на підозрювану ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора (процесуального керівника) та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , свідками у даному кримінальному провадженні.

Надані стороною захисту докази на думку слідчого судді, не нівелюють ризики встановлені під час розгляду клопотання.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Зі змісту ч. 7 ст. 206 КПК України слідує, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями ув`язнення та ст. ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Алексєєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

В судове засідання ОСОБА_5 була доставлена з явним забоєм на обличчі.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за погодженням з адміністрацією установи тримання особи під вартою провести медичне обстеження підозрюваної ОСОБА_5 з метою встановлення її стану здоров`я та надання якої саме медичної допомоги потребує підозрювана, вжити заходів з метою забезпечення відповідного лікування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.05.2023 включно.

Визначити заставу у розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень) грн.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також покласти на підозрювану такі обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

докласти зусиль до пошуку роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній та заставодавцю, що якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, у порядку ст. 206 КПК України, за погодженням з адміністрацією установи тримання особи під вартою, забезпечити ОСОБА_5 невідкладне медичне обстеження з метою встановлення наявності та ступеню тілесних ушкоджень, та, у разі встановлення такого діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного лікування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а в частині дослідження фактів застосування до ОСОБА_5 насильства під час затримання на прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1