Справа № 346/818/23
Провадження № 1-кс/346/213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.02.2023 року за № 0000149, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в :

в обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання, зберігання та подальший збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, 19.02.2023 року о 17:55 год., перебуваючи в приміщенні відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», що в м. Коломия, по вул. Пекарська, 7, Івано-Франківської області, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, збув раніше придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, яку включено до списку № 2 таблиці І Переліку, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-пентал-1-он) в кількості 0,2402 грама, шляхом відправлення посилки № 3661.

Також ОСОБА_5 умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання, зберігання та подальший збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, в порушення ст.ст. 7, 12, 25 вищевказаного Закону, без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, яку включено до списку № 2 таблиці І Переліку, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-пентал-1-он) в кількості 0,5857 грама, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту до 16 год. 40 хв. 21.02.2023 року (моменту затримання працівниками поліції поблизу автозаправки «ОККО», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тисменицька, 249).

21.02.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України, а 22.02.2023 року - повідомлено про підозру за ч. 2 ст.307 КК України.

23.02.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.04.2023 року із правом внесення застави.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події, огляду предмету, допиту свідка, висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, оскільки він є жителем іншої області, не має постійного місця проживання на території Івано-Франківської області, на момент вчинення злочину вважався таким, що самовільно покинув розташування військової частини НОМЕР_1 та переховувався від органів військового управління; незаконно впливати на свідків, експертів щодо зміни наданих ними показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ще не встановлено інших співучасників вчинених ним злочинів, зокрема, осіб, що надавали йому психотропні речовини для збуту, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним придбанням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, підозрюваний не одружений, дітей не має, не працевлаштований, джерело його доходів не відоме та, розуміючи факт проведення щодо нього досудового розслідування, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак, через складність завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо у зв`язку з необхідністю отримання 14 висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та судової комплексної вибухово-технічної експертизи, з урахуванням отриманих даних провести остаточну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, скласти остаточні повідомлення про підозру, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Тому слідчий просить продовжити зазначений запобіжний захід, який буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Альтернативним запобіжним заходом вважає визначення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених підстав та просять клопотання задовольнити. Слідчий також просить врахувати, що підозрюваний раніше судимий, а також обсяг вилучених у останнього психотропних речовин та предмету, схожого на гранату, щодо яких проводяться експертизи.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, при цьому просить зменшити йому розмір застави до 20 прожиткових мінімумів.

Його захисник в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, однак, просить визначити заставу в мінімальному розмірі, а саме 20 прожиткових мінімумів, що сприятиме належному виконанню підозрюваним його процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній не працює та має певні заощадження, оскільки проходив військову службу, а також йому готові в цьому посприяти його родичі, адже вказаний в клопотанні розмір застави є для нього непомірним.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

21.02.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України, а 22.02.2023 року - повідомлено про підозру за ч. 2 ст.307 КК України.

23.02.2023 року ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.04.2023 року із правом внесення застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

14.04.2023 року керівником Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 22.05.2023 року.

Згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (пункти 55-56 рішення Європейського суду з прав людини «Ladent проти Польщі»).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (пункт 88 рішення Європейського суду з прав людини «Ilgar Mammadov проти Азербайджану»; пункт 51 рішення Європейського суду з прав людини «Erdagoz проти Туреччини»; пункт 32 рішення Європейського суду з прав людини «Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 року (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Прокурором та слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.1, 3-5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшилися. Зокрема, дані ризики щодо особи враховані при обранні запобіжного заходу і такі є суттєвими та обґрунтовуються у клопотанні.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, матеріалами, долученими до клопотання, зокрема, протоколами огляду місця події, обшуку, огляду предмету, висновками експертів.

Слідчий суддя враховує конкретні обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у його вчиненні, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність, покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, кількість вилученої у нього особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, дані про його особу, зокрема, те, що він неодружений, не працевлаштований, раніше судимий, місце його постійного проживання та реєстрації знаходиться за межами Івано-Франківської області, та, враховуючи продовження прокурором строку досудового розслідування, вважає, що клопотання слід задовольнити.

Тому слід дійти висновку про неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії кримінального провадження інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та судових рішень.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час, згідно зі ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ст.294 цього Кодексу зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Раніше визначений розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зміні не підлягає, оскільки внесення застави саме в такому розмірі (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) відповідно до ч.5 ст.182 КПК України може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, Доказів майнового чи сімейного стану підозрюваного чи інших даних про його особу, які б вказували на можливість зміни раніше визначеного розміру застави, в судовому засіданні стороною захисту не надано.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196-199, 309, 372, 392 КПК України,-

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 32 дні, тобто по 19 травня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 з-під варти покласти на нього на строк до 19 травня 2023 року включно такі обов`язки:

1) з`явитися до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та продовжити проходження військової служби;

2) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

3) не відлучатися із розташування військової частини НОМЕР_1 (постійного чи тимчасового за наказом командира) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

5) утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора або Коломийський міськрайонний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1