Справа № 163/2137/22
Провадження № 1-кп/163/38/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000160 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липини, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої-спеціальної освіти, неодруженого, працюючого водієм далекобійником ФОП « ОСОБА_6 » раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 09.11.2022 о 17 год. 14 хв., переслідуючи мету незаконного переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу, слідуючи з України до Республіки Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, розташований в с. Старовойтове Ковельського району Волинської області, слідуючи водієм тягача «Renault» номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 , смугою руху «червоний коридор», намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою 3,0976 г, який з метою уникнення виявлення під час проходження митного контролю, попередньо приховав у пластмасовій мильниці, що знаходилась серед особистих речей в поліетиленовому пакеті.

Діючи умисно у такий спосіб, ОСОБА_4 не повідомив інспектору митниці під час усного опитування про наявність наркотичного засобу та не вказав про це в ході митного декларування, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час проведення митно-прикордонного контролю зазначений наркотичний засіб був виявлений працівником Волинської митниці та вилучений слідчим УСБУ у Волинській області в ході огляду місця події.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором прокуратури Волинської області про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами повідомленої підозри.

В угоді сторони визнали пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від їх вчинення, відсутність корисливого мотиву, оскільки наркотичний засіб він перевозив для власного вживання, а також врахували відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в медичних закладах не перебуває, не одружений, працює, позитивно характеризується, що у своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення і свідчить про наявність підстав для призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, а саме у виді штрафу.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 гривень без конфіскації майна. Конфіскація майна не застосовується через відсутність корисливого мотиву.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність корисливого мотиву та тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, працевлаштований, позитивно характеризується.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Предмети злочину та упакування як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню, документи щодо проходження митного контролю залишити в матеріалах справи.

Накладений на майно арешт підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 29.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000160, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України і за цим законом призначити йому покарання на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

- особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,9873 г, та 2,1103 г, відповідно, загальною масою 3,0976 грам в перерахунку на висушену речовину (за виключенням речовини, використаної у процесі проведення експертизи) з первинним упакуванням, що поміщені до спец-пакету №5339443 і які зберігаються в камері зберігання наркотичних засобів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити;

- копію контрольного талону для проходження по «червоному коридору», митну декларацію, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу тягача та напівпричепа, копію товарно-транспортної накладної, корпію фактури, що визнані постановою від 10.11.2022 року документами і які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000160, - залишити в матеріалах цього провадження.

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1132,68 (одну тисячу сто тридцять дві) гривні 68 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1