ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого (відеоконференція) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2022 року, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця cмт. Пісочин Харківської області, громадянина України, українця, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-1) 21.04.2008 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області за п.7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263; ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14.03.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання період попереднього ув`язнення з 25.11.2007 по 21.08.2008, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі (08 місяців 28 днів). Відбув покарання за даним вироком 25.02.2021;

-2) 04.10.2022 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

ЄУНСС: 727/11509/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/44/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в якій захисник не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Захисник вважає, що районний суд помилково врахував поведінку ОСОБА_6 за весь період ув`язнення, оскільки при вирішенні питання щодо заміни невідбутого покарання на більш м`яке покарання, перевірці підлягає тільки поведінка засудженого під час відбування покарання за останнім вироком.

Вказує на невірне посилання районного суду на підпункт Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання біль м`яким» від 26.04.2002 року.

Стверджує, що районний суд прийшов передчасного висновку ототожнюючи вимог ст. 81 КК України та вимог ст. 82 КК України, тим самим підмінюючи предмет клопотання та вийшовши за його межі.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не потребує допомоги в наданні місця проживання і працевлаштування, всі стягнення погашені та анульовані, з моменту прибуття до Чернівецького слідчого ізолятору ОСОБА_6 повністю та бездоганно дотримувався вимог закону.

Вказує, що із характеризуючих даних зазначених у вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 , категорично став на шлях виправлення.

Вважає хибними висновки районного суду щодо недоведеності наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсіонерів, а також те, що перерахунок коштів на ЗСУ не доводить того, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу районного суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання у виді виправних робіт.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України.

Вказаних вимог закону районним судом дотримано в повній мірі.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 04 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307, ст. 69 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

В строк призначеного покарання зараховано час перебування під вартою з 26 вересня 2020 року. Вирок набрав чинності 03 листопада 2022 року. Початок строку 26.09.2020 року, закінчення строку 26.09.2023 року., 3/4 строку 26.12.2022 року.

14.12.2022 року захисник ОСОБА_7 подала клопотання про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_6 на більш м`яке покарання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_6 більш м`яким покаранням.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів того, що засуджений досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 82 КК України.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням районного суду, оскільки воно ґрунтується на ретельно досліджених характеризуючих даних засудженого та інших матеріалах справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, тому висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Засуджений ОСОБА_10 утримується в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» з 29.09.2020 по теперішній час.

За вказаний період утримання в установі характеризується посередньо. Порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень немає. До суспільно-корисної праці не залучався.

У зверненні до представників адміністрації стриманий та ввічливий, їх законні вимоги виконує.

Утримується в камері наодинці, ізольовано від інших осіб, згідно з ст. 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 92 КВК України.

Вимог санітарії та правил особистої гігієни дотримується, своє спальне місце підтримує в чистоті. Психічних розладів не проявляє.

Перебуває на профілактичному обліку як авторитет злочинного середовища.

Поведінка ОСОБА_6 під час утримування в Чернівецькому СІЗО не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, та про те, що його перевиховання буде досягнуто при замінні покарання на більш м`яке.

Наявність у засудженого ОСОБА_6 батьків пенсіонерів та двох неповнолітніх дітей не є тими підставами, які свідчать про необхідність заміни покарання на більш м`яке, враховуючи те, що він з 2007 року по даний час перебуває в місцях позбавлення волі та не міг забезпечувати чи утримувати цих осіб в законний спосіб, оскільки не бажав працювати.

Посилання захисника ОСОБА_7 на обставини встановлені вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.10.2022 року, як на обставини, які не підлягають доведенню є безпідставним, оскільки факт виправлення та критичної оцінки своє поведінки засудженим, про який ідеться у вироку районного суду, є обставою, яку суддя встановив керуючись внутрішніми переконання, ця обставина не підтверджується наявними матеріалами справи.

Як вірно зазначено районним судом, при вирішенні клопотання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про відсутність даних про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Районним судом вірно встановлено, що наявність батьків пенсіонерів та двох неповнолітніх дітей, а також перерахування коштів на ЗСУ - не є тими підставами, які об`єктивно свідчити про його виправлення, оскільки вони не є самостійними та вирішальними обставинами, на підставі яких можна прийти до переконливого висновку про доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Інших доказів, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення в матеріалах справи немає, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 належним чином та в повному обсязі дослідив обставини справи, врахувавши поведінку засудженого за час відбування покарання та характеристику, прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення, та обґрунтовано залишив без задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.404,405,407,418,419, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2022 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.01.2023 року

(дата засвідчення копії)