Справа № 738/2153/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/426/22
Категорія - заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

30 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін провадження

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

його захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

потерпілого ОСОБА_8

її представника адвоката ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року про повернення заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А :

21 січня 2021 року на адресу Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з тих підстав, що в основу обвинувального вироку були покладені докази, які постановою Верховного Суду визнані недопустимими, що в результаті може вплинути на обґрунтованість та зміст судового рішення. Зазначає про те, що судом не було взято уваги та досліджено, як доказ, інтерв`ю потерпілих, які вони надавали через день після здійснення на них нападу, зміст якого вказує на істотні суперечності в їх показаннях. Категорично заперечує свою причетність до нападу на подружжя ОСОБА_11 .

26 січня 2021 року ухвалою судді заява ОСОБА_6 була залишена без руху та наданий семиденний строк для усунення недоліків, необхідно було зазначити обставини, які в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, є нововиявленими та які не були відомі та не могли бути відомі, ні суду, ні засудженому під час судового розгляду справи, і які могли вплинути на судове рішення, та обґрунтувати існування таких обставин.

Повертаючи заяву засудженому без розгляду, суд вказав, що засуджений ОСОБА_6 не виконав попередньої ухвали про залишення без руху, на виконання вимог ухвали надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначені недоліки не виправив та не вказав нововиявлених обставин, які б могли вплинути на судове рішення, та які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд вироку, під час судового розгляду

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, а матеріали справи за його заявою повернути на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що судове рішення було постановлено з грубими порушеннями кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Нововиявленими вважає докази, які були штучно створені та у подальшому визнані недопустимими постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року, а саме негласна слідча дія за участі малолітнього ОСОБА_12 .

Вказує на те, що готовий повідомити про нові факти та нових осіб, які були причетні до даної справи, що є відомостями, які не були відомі ні йому, ні суду під час судового розгляду.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які просили про скасування судового рішення та направлення матеріалів на новий судовий розгляд, потерпілу, її представника та прокурора, які заперечували проти аргументів сторони захисту та наполягали на правильності судового рішення, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

01 червня 2020 року Чернігівський апеляційний суд розглянув апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 , які залишив без розгляду, а вирок суду першої інстанції без зміе.

02 грудня 2020 року постановою Верховного Суду за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 , їх захисників ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року та ухвала Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2020 року були змінені.

З мотивувальної частини судових рішень було виключено посилання, як на доказ, фактичні дані, які містяться у відеозаписі проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10 жовтня 2018 року та протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2018 року за участю ОСОБА_12 . В решті судові рішення були залишені без змін.

На відміну від апеляційного та касаційного розгляду справи, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є специфічним провадженням перегляду судових рішень, які набрали законної сили, і служить усуненню недоліків попереднього судового розгляду.

Провадження за нововиявленими обставинами відбувається у зв`язку з виявленням таких обставин, які виникли вже після розгляду кримінальної справи або існували на момент її розгляду, однак не були відомі суду і їх наявність не дає оцінювати винесене судове рішення як законне, обґрунтоване та справедливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення: виявлення живою особи, що вважалась убитою, виявлення факту неосудності особи в момент вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, виявлення інших не відомих учасників злочину, викриття обману, якщо засуджений видавав себе за іншу особу, якщо потерпілий помер, а особа засуджена за заподіяння тілесних ушкоджень.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Чернігівського районного осуду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами, не вбачається жодної обставини, яка б могла бути визнана нововиявленою у розумінні положень вищевказаної статті.

Вказані засудженим ОСОБА_6 обставини, не можуть вважатись нововиявленими, оскільки були предметом дослідження судового розгляду судів всіх інстанцій, і не зважаючи на те, що колегія суддів Верховного Суду визнала деякі з доказів недопустимими, це не стало підставою для скасування судових рішень і призначення нового судового розгляду чи закриття кримінального провадження з підстав недоведеності вини.

Показання обвинувачених, потерпілих, свідків були предметом перевірки, як суду першої інстанції, так і судів апеляційної та касаційної інстанцій. Про існування інтерв`ю потерпілих, на яке вказує ОСОБА_6 , було відомо засудженому на час досудового розслідування та судового розгляду, отже дана обставина також не може бути визнана нововиявленою, як про це просить засуджений.

Фактично ОСОБА_6 просить провести переоцінку доказів, їх належності та допустимості, що не є предметом розгляду в порядку ст. 459 КПК України.

При цьому, в апеляційній скарзі вказує на те, що може повідомити інші обставини та фактичні дані, які вплинуть на судове рішення, але про них не повідомляє та у заяві до суду першої інстанції про них не вказує, що розцінюється судом як намагання будь-яким чином домогтися перегляду судового рішення, яке після перегляду судом касаційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до правосуддя, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Отже, суд не повинен розглядати абсолютно усі без винятку заяви засуджених, якщо вони не відповідають вимогам закону а також у тих випадках, коли заявником свідомо не виконуються вказівки суду, не виконуються вимоги кримінального-процесуального законодавства, змушуючи суд прийняти вигідне їм рішення за будь-яких умов, не зважаючи на те, що судове рішення переглядалось з цих же підстав судами апеляційної та касаційної інстанцій і в задоволенні скарг в частині визнання невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів відмовлено.

Зі змісту заяви засудженого, не вбачається нововиявлених обставин, у наданий строк для виправлення недоліків, засуджений у новій заяві їх не виправив, домагається перегляду прийнятого судового рішення виключно заради відстоювання своєї точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним у судовому засіданні доказам, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги.

Питання відповідності заяви вимогам ст. 462 КПК України, а також залишення її без руху та повернення заяви, вирішує суддя одноособово, без проведення судового засіданння, що прямо передбачено у ст. 464 цього Кодексу, а тому посилання апелянта, що суд без нього повернув заяву, не викликав у суд, не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року про повернення йому заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду, без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_18 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_19