Справа №127/3767/23
Провадження №1-кс/127/1551/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальність «АВМ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2023 року у справі №127/29682/22.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 (кримінальне провадження № 0000617 внесеного 20.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України). Зазначеною ухвалою суду зокрема накладено арешт на майно, а саме на будівлю новобудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (згідно паспорту будівельного об`єкту Наказ № НОМЕР_1 від 02.07.2021 року).

Про наявність вказаної ухвали ТОВ «АВМ ДЕВЕЛОПМЕНТ» стало відомо 08.02.2023 року.

Підставою внесення даних матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено, що « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення будівельних робіт на висоті п`ятого поверху будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 випав з будівельної (фасадної) люльки та отримав тілесні ушкодження.

Па даний час (на момент ухвалення рішення /2.01.2023) ОСОБА_5 знаходиться у реанімаційному відділенні МКЛ ШМД № 2 з діагнозом, згідно виписки МКЛ ШМД №3701: «Політравма ЧМТ, перелом основи черепа, травма органів черевної порожнини».

Проте авдвокат вказує, що зазначені обставили не відповідають дійсності.

ТОВ «АВМ Девелопмент» с генеральною підрядною організацією за такими об`єктами, торгово-офісний центр на перехресті вул. Пирогова-Заболотного, житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та по вул. Пирогова, буд. 36.

Щодо залучення товариством до виконання робіт ОСОБА_5 , слід заначити:

1. ОСОБА_5 не перебував та не перебуває у трудових відносинах із TOB «АВМ Девелопмент»;

2. ОСОБА_5 до робіт на об`єкті за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова. 36 не залучався;

3. Більше того інформація щодо залучення ОСОБА_5 до робіт іншими підрядниками на будівлі не підтверджена;

4. ОСОБА_5 повідомив ТОВ «АВМ Девелопмент» про те, що він на об`єкті за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 36, не працював та просив закрити кримінальне провадження;

5. ОСОБА_5 12.01.2023 року виписався з лікарні, підстави зазначені «хвороба не пов`язана з виробництвом»;

6. Орган досудового слідства не перевірив зазначених обставин, зокрема не допитав ОСОБА_5 та не встановив обставин.

Слідчий в клопотанні про арешт майна, взагалі не обгрунтував, яким саме чином вказане майно, має відношення до кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, з урахуванням того, що товариство придбало земельну ділянку, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.07.2021 року між Вінницькою міською радою та ТОВ «Агро Дельта Плюс».

Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.

Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода внаслідок експлуатації, ремонту, реконструкції, спорудження певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються. Ці правила стосуються не загальних правил охорони прані, які поширюються на всі галузі народного господарства та види виробничої діяльності, а лише тих правил, що стосуються окремих видів робіт. Це, зокрема, навантажувально-розвантажувальні роботи; ремонт та реконструкція транспортних комунікацій в умовах збереження руху транспорту; електромонтажні роботи, шо провадяться без знеструмлення обладнання; підземні гірничі роботи; висотні монтажні та інші будівельні робот; роботи, які проводяться з обладнанням, що експлуатується під тиском, в умовах високих температур чи холоду; роботи з отруйними і сильнодіючими речовинами тощо.

Потерпілими від цього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,можуть бути будь-які особи - як учасники виробничого процесу (робітники і службовці підприємства, де виконуються роботи з підвищеною небезпекою), так і інші особи, включаючи тих, що не мають будь-якого відношення до даного виробництва.

Об`єктивна сторона злочину характеризується. 1) діянням.- порушенням правил безпеки підчас виконання .робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (ч. 1 ст. 272 КК України) або у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків (ч. 2 ст. 272 КК України); 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Крім того, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу цього злочину є обстановка і місце його вчинення.

Об`єктивна сторона злочину характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки підчас виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві. 2) наслідками у вигляді загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (ч. 1 ст. 272 КК України) або у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків (ч. 2 ст. 272 КК України); з) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Крім того, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу цього злочину є обстановка і місце його вчинення.

Порушення правил безпеки може полягати у вчиненні дії, забороненої правилами (чи сукупності таких дій), або бездіяльності - невиконанні дій, які особа могла і повинна була вчинити. Для кваліфікації діяння за ст. 272 КК України важливе значення має визначення змісту правил безпеки, які порушено.

Обстановка вчинення злочину полягає у тому, що діяння має місце в ході виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Місцем вчинення даного злочину є виробництво або будь-яке підприємство. Під виробництвом слід розуміти місце, де відбувається процес створення матеріальних благ - виготовлення промислової продукції, вирощування сільськогосподарських рослин тощо.

Відповідальність за ст. 272 КК України настає за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою як під час масового чи серійного виробництва, так і при виготовленні дослідних чи експериментальних зразків продукції, їх випробуванні.

Реальність загрози визначається з урахуванням наявності чи відсутності людей, матеріальних об`єктів у сфері дії шкідливих факторів, які приводяться до руху порушеннями правил виконання робіт з підвищеною небезпекою; кількістю та ступенем шкідливості певних речовин; тривалості, місця та часу вчинення діяння тощо. Тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлено під загрозу; кількості осіб, які можуть потерпіти від вибуху, обвалу, дії інших факторів; розміру можливих матеріальних збитків, інших конкретних обставин справи.

Проте, в нашому випадку відсутні всі ознаки, зокрема відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторона злочину.

Крім того, в даному випадку ні власник майна, ні підрядник не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження

Предметом цього злочину, є «припущення» слідчого про «можливість» того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення будівельних робіт на висоті п`ятого поверху будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить вищевказана земельна ділянка, а також яким чином може вказане манно бути використане як знаряддя вчинення злочину та бути предметом вчинення злочину.

Жодними доказами, що вказала будівля здобута злочинним шляхом, чи була об`єктом кримінального правопорушення не доведено, а відтак вона не має ознак речовою доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, адвокат вважає, що у даному кримінальному проваджені відсутня необхідність у перебуванні майна під арештом, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею, а тому адвокат просить скасувати арешт зазначеного у клопотанні нерухомого майна.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився. Подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з службовими обставинами. Матеріали кримінального провадження до суду направлено не було.

Слідчий суддя вважає, що заява про відкладення задоволенню не підлягає, оскільки слідчий не вказав, які службові обставини унеможливили явку в судове засідання, та до заяви не було долучено жодного документи на підтвердження вказаних слідчим обставин.

Таким чином, враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, та повторну неявку слідчого в судове засідання без поважних на те причин, тому слідчий суддя вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000617 внесеного 20.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2023 року у справі №127/29682/22 було накладено арештна будівлю недобудови, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 36, (згідно паспорту будівельного об`єкту Наказ № НОМЕР_1 від 02.07.2021 року ) власником, якого являється ТОВ «МВВ» 21018 .

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні було встановлено, що накладаючи арешт на будівлю недобудови, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 36, слідчий суддя зазначив, що на момент накладення арешту існувала ймовірність загрози щодо зміни обстановки на місці події, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Проте станом на момент розгляду даного клопотання, пройшло достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень щодо фіксації обстановки на місці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктом 1 частина другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно встановлених у судовому засіданні обставин, під час досудового розслідування не здобуто достатніх відомостей,що можуть кваліфікувати арештоване нерухому майно за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 36, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з огляду на наступне.

Адвокатом ОСОБА_3 до клопотання було долучено заяву ОСОБА_5 , в якій він вказує, що він ніяких робіт за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 36, не здійснював, в трудових відносинах з ТОВ «АВМ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «МВ8» не перебував, та не звертався до правоохоронних органів із заявою про отримання тілесних ушкоджень під час проведення будівельних робіт за вищевказаною адресою.

Таким чином, вищевказане нерухоме майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстава для продовження його арешту, передбачена пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, на даний час є необгрунтованою.

Згідно ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

Згідно сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року. «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року. «Трегубенко проти України» віл 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті І Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те. шо втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, шо воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року. «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Рісла та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року. «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підстави для продовження арешту будівлі недобудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником, якого являється ТОВ «МВ8» 21018 , перестали існувати, а також з метою недопущення надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності власника майна, тому клопотанняпро скасування арешту вказаного нерухомого майна слід задоволити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309, 370, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2023 у справі №127/29682/22, а саме арешту будівлі недобудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (згідно паспорту будівельного об`єкту Наказ № НОМЕР_1 від 02.07.2021 року) власником, якого являється ТОВ «МВ8» 21018 .

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя