Справа № 761/9708/23
Провадження № 1-кс/761/6585/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України, про арешт грошових коштів, а саме (гривень) на загальну суму 10 000 000 грн, які вилучені 12.01.2023 року за рішенням Бухарестської регіональної митної дирекції - BEM, пункт пропуску Giurgiu у результаті перевірки транспортного засобу щодо фізичної особи гр. Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього додатків вбачається, що Головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

В своєму клопотанні прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2022-2023 років, невстановлена група осіб, за попередньою змовою з представниками окупаційних військово-цивільних адміністрацій російської федерації, організувала переміщення готівкових грошових коштів - національної валюти України, незаконно вилученої з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, через російську федерацію, республіку білорусь на територію країн Фінляндії, Польщі, Естонії, Литви, Латвії, Молдови, Туреччини, Вірменії, Грузії, Казахстану, яку в подальшому ввезено на територію України з приховуванням від митного контролю та шляхом декларування на підставі підроблених документів щодо її походження, для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Також встановлено, що в період 2022-2023 років, невстановлені групи осіб за попередньою змовою з представниками окупаційних військово-цивільних адміністрацій Російської Федерації, заволоділи злочинним шляхом готівковими грошовими коштами - національною валютою України в особливо великому розмірі, незаконно вилученою з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, та з метою маскування їх походження, із залученням до злочинного механізму ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_8 інших невстановлених досудовим слідством осіб, організували переміщення з тимчасово окупованих територій вищевказаних грошових коштів через Російську Федерацію, Республіку Білорусь на територію країн Фінляндії, Польщі, Естонії, Литви, Латвії, Молдови, Туреччини, Вірменії, Болгарії, Румунії, Угорщини, Словаччини, Грузії, Казахстану, та подальше їх ввезення на територію України з приховуванням від митного контролю та шляхом декларування на підставі підроблених документів щодо їх походження, чим здійснили легалізацію (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом в особливо великому розмірі.

За інформацією, яка є в розпорядженні Національного банку України, сума готівки, яка знаходилась в касах, АТМ та терміналах банків на момент початку окупації і яка ймовірно могла потрапити до рук окупантів за період з 24.02.2022 по 01.01.2023, може становити 447,7 млн грн. Нормативно-правовими актами Національного банку не передбачено ведення обліку банкнот гривні за серіями та номерами під час введення їх в обіг або вилучення з обігу. Тому, відстежити банкноти за серіями і номерами через Національний банк неможливо.

Відповідно до повідомлення Національного банку, опублікованого 07.12.2022 на офіційному Інтернет-представництві НБУ, 09.12.2022 був останнім днем, коли українці в Нідерландах, Бельгії та Латвії мали змогу обміняти готівкові гривні на євро. Програми обміну вже завершилися в Польщі (09.09.2022), Німеччині (30.10.2022), Швеції (13.11.2022), Швейцарії (25.11.2022), Литві (05.12.2022) та на Мальті (07.12.2022).

Внаслідок завершення програм обміну готівкової гривні на євро в країнах ЄС, невстановлені слідством особи організували приховане переміщення на територію України великих сум гривневих мас, які були примусово вилучені злочинним шляхом з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, з метою їх подальшого часткового обміну в офіційних обмінних пунктах/банках на валюту (долар США, євро) та для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Так, на даний час від Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Служби безпеки України отримано дані, які свідчать про те, що приватними підприємцями (перевізниками) з прикордонного регіону України налагоджується механізм переміщення національної валюти, української гривні на територію України з території Турецької Республіки, через надання послуг перевезення однакових груп громадян України, які користуються транспортними засобами перевізників для переміщення через державний кордон грошових коштів, вилучених представниками окупаційної влади на тимчасово окупованих територіях.

Зокрема, на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні від працівників ГУ ДЗНД «І» СБ України отримано дані, які свідчать про те, що громадяни Туреччини - водії рейсових автобусів, можуть бути залучені до процесу ввезення з приховуванням від митного контролю на територію України готівкової гривневої маси, примусово вилученої представниками окупаційної влади у місцевого населення та юридичних осіб України, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях. В тому числі, до перевезення залучають пасажирів транспортних засобів. Основною ознакою таких пасажирів є часті закордонні переміщення з/та на територію України на невеликий проміжок часу (виїзд на декілька днів, тощо). Автобусні перевезення здійснюються за маршрутом Туреччина-Болграрія-Румунія-Україна та у зворотному напрямку, в тому числі на транспортному засобі - автобусі з реєстраційним номером НОМЕР_1 (належить компанії Luks Istanbul).

Крім того, відповідно до відомостей, отриманих в ході досудового розслідування, встановлено, що 12.01.2023 громадянин Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як водій автобуса порушив положення ст. 3(1) Регламенту (ЄС) 2018/1672 Європейського Парламенту та Ради від 23 жовтня 2018 року про контроль над готівкою, яка ввозиться або вивозиться з Європейського Союзу та Регламент (ЄС) № 1889/2005, і не заповнив декларацію, щодо готівкових коштів, які перевозилися гривневими купюрами на суму 10 млн грн на території Румунії, прямуючи в Україну з Туреччини через Болгарію.

У ході перевірки транспортного засобу, при проходженні митних формальностей у пункті пропуску Giurgiu на шляху до Румунії, інспектори Бухарестської регіональної митної дирекції - BEM виявили незадекларовані громадянином Туреччини ОСОБА_6 готівкові кошти (гривні) на загальну суму 10 000 000 грн.

14.03.2023 постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами.

На підставі вищевикладеного, з метою збереження, запобіганню приховування та подальшого відчуження грошових коштів як речових доказів у кримінальному провадженні, які були вилучені 12.01.2023 року за рішенням Бухарестської регіональної митної дирекції - BEM, пункт пропуску Giurgiuта в подальшому розгляду питання про прийняття законного рішення щодо вказаних коштів, їх конфіскації в дохід держави прокурор просить накласти на вказане майно арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні і просив задовольнити.

Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_3 суду пояснила, що інформація, яка була покаладена в основу цього кримінального провадження була отримана від румунських колег, а також підтверджена даними, отриманими фінансовою розвідкою. Наголошувала, що уповноважені особи Румунії готові підтримати Україну та співпрацювати з представниками правоохоронних органів України з метою передасі вказаних грошових коштів, з огляду на обгрунтовані підстави вважати, що ці кошти незаконно вилучені на тимчасово окупованих територіях України. Надала суду додаткові документи на обґрунтування клопотання, а також - для огляду матеріали узагальненого матеріалу Державної служби фінансового моніторингу України №0195/2023/ДСК.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, першочергово слідчий суддя повинен вирішити питання, щодо визначення власника такого майна, та вирішення питання щодо повідомлення його про розгляд клопотання про арешт майна, чи наявність обгрунтованих підстав для здійснення розгляду за відсутності власника такого майна.

При цьому, щодо визначення особи, яка володіє майном орган досудового розслідування, суд має виходити з дії презумпції права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis), враховуючи, що спростування вказаної презумпції можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності зі іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів, матеріали фото-, відеофіксації, речові докази тощо).

Так реальним володільцем вказаних грошових коштів як уповноваженими особами Бухарестської регіональної митної дирекції - BEM, так і представниками правоохоронних органів України, а також слідчим суддею, визнається водій автобуса, в якому було виявлено вказані готівкові кошти, оскільки належних доказів на спростування такого висновку водієм надано не було, що випливає з відомостей наданих Державною службою фінансового моніторингу України на підставі відомостей, що були отримані нею від уповноважених осіб Румунії.

Разом з тим, як повідомленою стороною обвинувачення інформацією, ОСОБА_6 наразі покинув територію України, відомостей про його контактні дані ні у прокурора, ні у слідчого немає.

При цьому слідчий суддя вкрай обмежений у можливості відкладення розгляду даного клопотання на подальші дати з огляду як на вимоги національного законодавства - чинний КПК України передбачає скорочені строки для розгляду такої категорії клопотань, так і об`єктивними чинниками - відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах узагальненого матеріалу Державної служби фінансового моніторингу України №0195/2023/ДСК строк утримання зазначених у клопотанні грошових коштів становить 60 днів починаючи з 13.02.2023 року. Отже зволікання із судовим розглядом такого клопотання може призвести до втрати даних грошових коштів з-під контролю уповноважених осіб Румунії, та як наслідок - з-під контролю представників правоохоронних органів України. Така втрата призведе до неможливості виконання ухвали про накладення арешту на майно у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею.

Европейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося (Рішення по справі "Горнсбі проти Греції", № 18357/91).

Вказане твердження, на думку слідчого судді, справедливе і для судового рішення про арешт майна, адже сама по собі наявність рішення про накладення арешту на майно, без можливості реального виконання такого рішення свідчила б про суто формальний характер такого процесуального рішення без настання наслідків його прийняття - тобто за таких умов таке рішення було б позбавлено сенсу та розумної мети.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене в розумінні глав 16, 20 КПК України, володілець майна залишив територію України, водночас чинним КПК України передбачені скорочені строки для розгляду даної категорії справ, розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення можливості арешту майна, в разі ухвалення слідчим суддею відповідного рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, з огляду на те, що строк утримання грошових коштів становить 60 днів починаючи з 13.02.2023 року, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду вищевказаного клопотання без володільця майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000138 від 09.02.2023, вбачається, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти, які знаходяться в Бухарестській регіональній митній дирекції - BEM, пункт пропуску Giurgiu, можуть бути незаконно вилучені з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України та які у подальшому переміщались на територію України для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади та з метою їх легалізації.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

14.03.2023 постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

При цьому ст. 96-1 КПК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000138 від 09.02.2023 здійснюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України, санкція за які передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Тобто у разі доведення стороною обвинувачення вчинення вказаних правопорушень, в межах даного провадження може бути застосована спеціальна конфіскація.

Відповідно до ст. 96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, якщо вони:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

З фабули кримінального провадження в рамках якого здійснюється дане кримінальне провадження вбачається, що у разі доведення органом досудового розслідування факту вчинення цих правопорушень, грошові кошти можуть бути конфісковані в порядку спеціальної конфіскації, відповідно до ст. 96-2 КПК України, оскільки вони: 1) вилучені злочинним шляхом з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України - тобто одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 2) призначались задля фінансування протиправних дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади - тобто призначалися (використовувалися) для фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки стаття Кримінального кодексу України, якою передбачені правпорушення, за ознаками вчинення яких проводиться досудове розслідування, передбачає застосування спеціальної конфіскації у разі встановлення судом доведеності обвинувачення.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме (гривні) на загальну суму 10 000 000 грн (десять мільйонів), які вилучені 12.01.2023 року за рішенням Бухарестської регіональної митної дирекції - BEM, пункт пропуску Giurgiu, у результаті перевірки транспортного засобу щодо фізичної особи громадянина Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1