Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

2 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000496 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2022 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у виді арешту на штраф у межах санкції ч.1 ст.309 КК України із розстрочкою виплати.

Захисник не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, однак вважає, що призначене його підзахисному покарання є надто суворим. Просить врахувати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, наявність обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, та відсутні обставин, що його обтяжують, а так само тяжких наслідків від його дій.

Тому, на переконання захисника, покарання у виді штрафу буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, гуманності та виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що його підзахисний неофіційно працює електриком і утримує сім`ю, сплата штрафу одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, однак ОСОБА_6 має можливість сплатити його із розстрочкою.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину, за наступних обставин.

20 травня 2022 року близько 13 години у ОСОБА_6 , який знаходився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на незаконне придбання психотропної речовини амфетаміну без мети збуту, реалізуючи який, він, використовуючи свій мобільний телефон, шляхом вільного доступу до мережі Інтернет через невстановлений досудовим розслідуванням сайт здійснив замовлення амфетаміну і через невстановлений досудовим розслідуванням електронний гаманець перерахував невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти в сумі 200 гривень у рахунок оплати замовленої психотропної речовини.

Того ж дня близько 13 години 10 хвилин ОСОБА_6 отримав sms-повідомлення від невстановленого досудовим розслідуванням контакту з інформацією про місцезнаходження психотропної речовини амфетаміну, близько 13 години 30 хвилин прибув за адресою: АДРЕСА_3 на зупинку громадського транспорту, де під деревом взяв пачку з-під цигарок, всередині якої знаходилися поліетиленовий пакет із пазовою застібкою з 2 згортками фольги з амфетаміном, поліетиленовий пакет із пазовою застібкою з амфетаміном та поліетиленовий пакет із пазовою застібкою з канабісом, і таким чином незаконно придбав та розпочав незаконне зберігання психотропної речовини, після чого направився до місця свого проживання.
О 14 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції, які викликали дізнавально-оперативну групу, яким він добровільно видав у присутності понятих вказані раніше два поліетиленових пакета з амфетаміном загальною масою 0,331 г та поліетиленовий пакет з канабісом.
Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку розглядався у спрощеному провадженні, а тому встановлені досудовим розслідуванням і, відповідно, судом, фактичні обставини кримінального провадження колегія суддів не переглядає відповідно до вимог ч.1 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Всупереч доводам апеляційної скарги дотримав суд і вимог закону, через які реалізуються принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

При цьому відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, обставини його вчинення, а саме, цілковите усвідомлення того, що обвинувачений вчиняє незаконні дії під час воєнного стану, особу винного, який судимостей не має, одружений, не працює, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують. Тобто суд взяв до уваги ті дані й обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді арешту не на максимальний строк.

Призначення покарання у виді штрафу особі, яка не працює і не має постійного і стабільного джерела доходу або заощаджень, на переконання колегії суддів, є недоцільним, у той час як для відбування покарання у виді арешту жодних перешкод немає. На користь відсутності у ОСОБА_6 коштів свідчить і те, що захисник порушує питання про призначення штрафу із розстрочкою.

Додатково колегія суддів зауважує, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2021 ОСОБА_6 вже звільнявся від кримінальної відповідальності за аналогічні дії на підставі ч.4 ст.309 КК України, а тому вчинення ним кримінального проступку менше ніж через рік після прийняття судом такого рішення свідчить про почуття безкарності. І наявність на утриманні ОСОБА_6 малолітньої дитини не утримала його від вчинення незаконних дій.

А тому саме покарання у виді арешту, призначене у межах, установлених у санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у тримання засудженого в умовах ізоляції, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3