КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 лютого 2023 року, апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ірпінь Бучанського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі: прокурора підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 59 (п`ятдесят дев`ять діб), тобто до 06 березня 2023 року включно, зоборонено йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Вважає, оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

На думку прокурора, слідчим суддею не в повній мірі враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не одружений та не має стійких соціальних зв`язків, не має роботи та будь-якого законного джерела доходів. Вказані обставини свідчать про відсутність стримуючих факторів від переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні трьох тяжких злочинів, у разі доведення вини, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, слідчим суддею не враховано, що відносно підозрюваного на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебувають два кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор вважає, що слідчим суддею при постановленні ухвали не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які вчинялися безпосередньо біля місця його проживання та за місцем його проживання, що свідчить про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, звертає увагу на те, що під час висловлення своєї думки щодо клопотання про застосування запобіжного заходу в судовому засіданні, сам підозрюваний ОСОБА_6 вказував на те, що вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 04 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0000874, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

04 січня 2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 06 березня 2023 року.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що прокурором не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 статті 177 КПК України. Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім запобіжним заходом.

Твердження прокурора про те, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Окрім того, слідчий суддя врахував наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Слідчий суддя, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у інкримінованих злочинах, даних про його особу, а саме наявність постійного фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 369/34/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/1060/2023 Доповідач ОСОБА_13

Категорія ст.181 КПК України