Справа № 309/4286/22
Провадження № 1-кп/309/258/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000205 від 24.07.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2022 близько 16 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , в денний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat В5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Чеської Республіки, та рухаючись в населеному пункті по вулиці Центральній в селі Іза Хустського району в напрямку смт. Міжгір`я, Хустського району, неподалік будинку № 188, в порушення вимог пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає у тому, що «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом», п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає у тому, що «У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», 12.4 Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає у тому, що «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.», пп. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає у тому, що «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7», будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 77,8... 84.2 мм/год., яка перевищувала максимально допустиму безпечну швидкість (50 км/год.) транспортних засобів в населених пунктах, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному з автомобілем напрямку, під час чого змінила напрямок руху справа на ліво по ходу руху вказаного транспортного засобу, з метою перетину проїзної частини дороги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу під м`які покриви голови; перелому лобної кістки; розходження сагітального та вінцевого швів; перелому кісток основи черепу; крововиливу під м`яку мозкову оболонку; дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку; садна: підборіддя, лівої щоки, лівого плечового суглобу по зовнішній поверхні, лівого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні, правої поверхні черева, правого колінного суглобу по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок падіння, ударяння та ковзання тіла по твердих підлеглих покривах дороги під час ДТП, є прижиттєвими і вкладаються в час події, яка мала місце 23.07.2022 року.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під м`які покриви голови; перелому лобної кістки; розходження сагітального та вінцевого швів; перелому кісток основи черепу; крововиливу під м`яку мозкову оболонку; дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 23.07.2022 р. близько 16 години, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat В5», їхав додому в смт. Міжгір`я та в с. Іза, Хустського району побачив велосипедистку, яка їхала в попутному напрямку і різко повернула. Його швидкість була невелика, однак зіткнення уникнути не зміг. Шкода ним відшкодована повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Подала суду нотаріально завірену заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, оскільки з останнім примирились. Моральна та матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. При розгляді справи судом просить обрати міру покарання ОСОБА_4 не пов`язану з позбавленням волі.

У порядку ст. 325 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду вирішив провести судовий розгляд без потерпілого ОСОБА_7 ..

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 і яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимим не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину, покаявся у скоєному, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, відсутність претензій з боку потерпілої.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судимий, характеристику з місця проживання, низький рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та низький ризик для суспільства, у тому числі для окремих осіб, тому орган з питань пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших кримінальних правопорушень необхідним є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити основне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної статтею 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на проведення інженерно-транспортної експертизи, комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи в загальній сумі 5663,40 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року - скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat В5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Чеської Республіки, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути ОСОБА_4 ; велосипед червоного кольору, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути потерпілій ОСОБА_7 ; навушники, кросівок та осип скла , які упаковані в експертні пакети, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області - знищити.

Виконання вироку в частині знищення речового доказу покласти на Хустський РУП ГУНП України в Закарпатській області, про що повідомити Хустський районний суд Закарпатської області в місячний строк.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-22/6700-ІТ від 06.09.2022 року, комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи № КСЕ-19/107-21/6777 від 02.09.2022 року у розмірі 5663,40 гривень (одержувач ГУК у Закарпатській області /Ужгородська тг/ 24060300, Казначейство України, р/р: UA0007493, призначення платежу: за виконання інженерно-транспортної експертизи та комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи ).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1