ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/10/23 Справа № 705/4914/22 Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря прокурора ( відеоконференція) підозрюваного (відеоконференція) захисника (відеоконференція) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, офіційно не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , неодноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

22 грудня 2022 року старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Із клопотання вбачається, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001330 від 20.10.2022, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, по факту незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчинено повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, повторно, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_7 , 29.11.2022 близько 13 год. 40 хв., знаходячись на АДРЕСА_1 , неподалік місця свого проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту психотропної речовини, з корисливих спонукань, незаконно, повторно, під час проведення контролю за вчиненням злочину - контрольованої та оперативної закупки, за 300 гривень збув ОСОБА_10 порошкоподібну речовину білого кольору з жовтим відтінком, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/124- 22/13232-НЗПРАП від 02.12.2022 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) 0.2225 грама, який він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Він же, у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, повторно, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_7 20.12.2022 близько 13 год. 30 хв., знаходячись на АДРЕСА_1 , неподалік місця свого проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту психотропної речовини, з корисливих спонукань, незаконно, повторно, під час проведення контролю за вчиненням злочину - контрольованої та оперативної закупки, за 300 гривень збув ОСОБА_10 порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, який він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

20.12.2022 о 14 год. 16 хв. ОСОБА_7 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

21.12.2022 склад злочину у кримінальному провадженні № 0001330 змінено з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; вчинити інший злочин в сфері наркозлочинів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, здійснює тривалий час незаконну діяльність, пов`язану зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин а також те, що відносно нього на даний час в Уманському міскрайонному суді розглядається ряд справ по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185 КК України, а підозрюваний продовжує скоювати злочини, може незаконно впливати на свідків чи перекласти свою відповідальність на інших осіб, слідчий вважав за доцільне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу на його думку не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину; злочин вчинений останнім є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна; являється особою, відносно якої в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу. ОСОБА_7 неодноразово вчиняв злочини, та навіть після його викриття правоохоронними органами на шлях виправлення не став, свою діяльність не припинив, крім того, не одружений, не має дітей, не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього соціальних стримувачів.

У клопотанні просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою, терміном на 60 діб, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень. У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням ним застави покласти на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання - 20 грудня 2022 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 17 лютого 2023 року (включно).

Визначено ОСОБА_7 розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 214720,00 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватись із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням конкретних обставин справи, а також зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, є достатні підстави вважати наявними існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також у можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, на думку слідчого судді, існує вірогідність впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує, що в клопотанні жодним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а лише слідчий формально їх перелічив.

Щодо необґрунтованості підозри, адвокат зазначив, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані щодо походження грошових коштів, які використовувалися в оперативних закупках, ідентифіковані кошти в підозрюваного не вилучалися, відсутні й дані про проведення оперативної закупки 20.12.2022.

Ризики переховування та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні недоведені та безпідставні, адже переховуватися підозрюваний не має наміру, адже він постійно проживає в АДРЕСА_1 . Свідки допитані слідчим.

Також слідчим в клопотанні безпідставно визначено максимальний розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. А прокурором в судовому засіданні не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній мотивів, думку захисника та підозрюваного, які проти апеляційних доводів заперечили, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 20.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали від УБН в Черкаській області ДБН НП України про виявлення кримінального правопорушення, а саме, що в місті Умань Черкаської області чоловік на ім`я ОСОБА_11 займається незаконним збутом наркотичних речовин та психотропних засобів шляхом розкладання «кладів». ЄО № 15275.

В обґрунтування підозри ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 посилається на: рапорт ст. о/у УБН в Черкаській області ДБН НП України ОСОБА_13 від 19.10.2022; рапорт ст. о/у УБН в Черкаській області ДБН НП України ОСОБА_13 від 25.10.2022; протокол допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 24.10.2022; постанову про проведення контролю за вчиненням злочину - контрольованої та оперативної закупки від 17.11.2022; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 30.11.2022; протокол видачі предметів від 29.11.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 29.11.2022; висновок судової експертизи № СЕ-19/124-22/13232-НЗПРАП від 02.12.2022, що порошкоподібна речовина білого кольору з жовтим відтінком містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) 0.2225 грама; протокол видачі предметів від 20.12.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.12.2022; протокол затримання ОСОБА_16 в порядку ст. 208 КПК України від 20.12.2022; протокол обшуку від 20.12.2022 за місцем проживання ОСОБА_7 ; протокол допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 20.12.2022; інші матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя вказав, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду. При цьому слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_7 будучи неодноразово раніше засудженим, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, пов`язаного із збутом наркотичних засобів.

Таким чином, в діях підозрюваного ОСОБА_7 встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Правильність таких висновків слідчого судді при апеляційному перегляді сторонами кримінального провадження не ставиться під сумнів.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У даному випадку щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Також слідчим суддею вірно зазначено, що існує вірогідність впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, зміни показань яких на свою користь може прагнути підозрюваний та відомості про яких стали відомі підозрюваному після ознайомлення з матеріалами клопотання, а також з деякими матеріалами кримінального провадження під час розгляду вказаного клопотання в суді першої інстанції.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Також слідчим суддею за вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України вірно застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Згідно із частиною 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Відповідно до частини 5 статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За обставин цієї справи, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру застави слідчим суддею враховано належним чином особу підозрюваного, який, зокрема, раніше неодноразово засуджений та на даний час відносно нього в Уманському міськрайонному суді Черкаської області на розгляді перебуває декілька обвинувальних актів, в яких він обвинувачується в тому числі за ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже є необхідним обрати йому альтернативний запобіжний захід у виді застави в максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слід виходити з того, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Однак слідчим суддею неправильно проведено розрахунок еквіваленту розміру застави у гривнях. Так, відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що діючий кримінальний процесуальний кодекс конкретно не визначає, який розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб враховується для визначення розміру застави, за аналогією закону застосовується норма пункту 16 частини 1 статті 3 КПК України, згідно якої розмір мінімальної заробітної плати - грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який приймається для розрахунку розміру застави, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом станом на 1 січня поточного року та в даному випадку становить 2481,00 грн.

З урахуванням викладеного, застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб складає 198 480,00 грн. (2481 грн. * 80).

Згідно з частиною 3 статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову.

Оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, належним чином мотивував своє рішення, однак помилково визначив розмір застави, колегія суддів апеляційну скаргу захисника задовольняє часткового, рішення слідчого судді скасовує в частині визначення розміру застави та постановляє в цій частині нову ухвалу про часткове задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480,00 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду міста Черкаси від 22 грудня 2022 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, скасувати в частині визначення розміру застави та постановити в цій частині нову ухвалу.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави величиною 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 198 480,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

В іншій частині ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: