В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2382/17

Провадження № 1-кп/0285/37/23

13 квітня 2023 року м. Звягель

Колегія Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Звягель кримінальне провадження № 0002155 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не навчається, проживаючого АДРЕСА_1 , приватного підприємця, раніше судимого 12.11.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 04.02.2016 року по ухвалі Апеляційного суду м. Києва по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ :

В грудні місяці 2016 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_9 вступив в попередню злочинну змову з раніше знайомою йому особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено 10.04.2023 у зв`язку із проходженням військової служби далі особа1 та невстановленою особою відносно якого матеріали виділені в окреме провадження № 0001083 від 27.06.2017 далі особа2, спрямовану на заволодіння чужим майном, з метою збагачення, із ювелірного магазину в АДРЕСА_2 .

Після добровільної згоди учасників групи, маючи в наявності розроблений план злочинних дій та підготовлені знаряддя вчинення злочину, 30.12.2016 близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_9 , особа1 та особа2, маючи при собі газовий балончик, на автомобілі «СНЕVROLET LАСЕТТІ» д.н.з « НОМЕР_1 », який належить дружині особи1, з м. Києва приїхали в м. Новоград-Волинський Житомирської області.

Перебуваючи в м. Новограді-Волинському ОСОБА_9 , особа1 та особа2 вирішили заволодіти чужим майном з ювелірного магазину «Карат», що розташований по вул. Соборності, 4 у м. Новограді-Волинському.

В цей же день, близько 15 год. 17 хв. ОСОБА_9 , особа1 та особа2 підійшли до ювелірного магазину «Карат», двері якого відчинила ОСОБА_10 .

Особа1, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_10 , пирснув останній в обличчя заздалегідь приготовленим газовим балончиком.

Після цього ОСОБА_9 , особа1 та особа2 проникли до приміщення ювелірного магазину «Карат». Діючи згідно злочинного плану, особа1, схопив ОСОБА_10 та притиснувши до стіни, став утримувати, контролюючи її дії та навколишню обстановку. У цей час ОСОБА_9 та особа2, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розбили руками та за допомогою заздалегідь підготовленої сумки скло шести вітрин, в яких знаходились золоті ювелірні вироби.

У подальшому ОСОБА_9 та особа2 золоті ювелірні вироби зібрали в руки та склали у вищезазначену сумку, після чого заволодівши ювелірними виробами разом із особою1 залишили приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх спільних злочинних дій, ОСОБА_9 , особа1 та особа2 викрали майно потерпілої ОСОБА_10 на суму 410 000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 5 ст. 186 КК України, не визнав, показання давати відмовився скориставшись ст. 63 Конституції України. Заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 410 000 гривень не визнав.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав, його вина стверджується наступними доказами, дослідженими судом.

Показами особи1, згідно яких, 30.12.2016 о 08 годині на автомобілі Шевроле з м. Києва приїхали в м. Новоград-Волинський щоб вчинити злочин. Зупинились біля магазину Карат. Стояли хвилин 30-40. Залишили автомобіль неподалік від магазину. Магазин був закритий. Продавець відкрила двері. Зайшов перший. Бризнув балончиком в очі. За ним зайшли ОСОБА_11 , третій ОСОБА_12 , здається вибігла друга продавець на вулицю. Почали створювати шум. В якій послідовності вибігли на пам`ятає. Із ОСОБА_13 побігли праворуч від магазину. Із сумкою був ОСОБА_9 . Куди побіг ОСОБА_14 не побачив. Із ОСОБА_13 перебігли через приватний сектор. Із ОСОБА_13 пішли в парк. Стемніло , з ОСОБА_13 зупинили таксі жовтого кольору. Коли їхали на таксі бачили магазин праворуч. Таксист розвернувся, зупинився, Вони вийшли із автомобіля таксі сіли до автомобіля Шевроле і поїхали до м. Київ за місцем проживання. НОМЕР_3 його мобільний телефон Нокіа - записаний ОСОБА_13 як « ОСОБА_16 ». 31.01.2016 зустрівся із ОСОБА_13 , спитав чи бачив ОСОБА_12 . Поїхали до матері ОСОБА_14 . НОМЕР_4 другий мобільний номер. Телефон який вилучили належить ОСОБА_14 . Зустрілися із іншим хлопцем, який передав 4 кільця. ОСОБА_17 сказав, що це наша частка. Із ОСОБА_13 поділили кільця між собою порівну. До 10.01.2017 зустрівся із ОСОБА_14 (дзвонив на лайф). Саме ОСОБА_13 запропонував м. Новоград-Волинський, бо там служив. Саме ОСОБА_13 купував газовий балончик. Був одягнений в зелену куртку із капюшоном. ОСОБА_14 одягнений в чорний одяг. Потерпіла тримала його, а він утримував її. Тримала за ногу та кишеню куртки. Хто що робив не бачив. Сумка із золотими виробами була у ОСОБА_14 .

Показами потерпілої ОСОБА_10 , згідно яких вона була за прилавком відділу золотих виробів, а її продавець у відділі срібла. У зв`язку із багаторазовими нападами на інші ювелірні магазини їх магазин працював у закритому режимі. Коли приходили відвідувачі, відчиняли двері. В той день постукав молодий хлопець, він їй здався безпечним. Коли відкрила двері він запитав: "Чи працює магазин?!". Кінця слів не почула, бо в неї бризнули з балончика. Вона відійшла від двері. Не знає, чи вони її спихнули в куток магазину, чи то вона сама. Коли намагалася вириватися - бризкали з балончика і тримали голову аби не виривалася. Останнє, що пам`ятає, вхопила за кишеню куртки чоловіка, але він вирвався і втік. Після нього забігло дві людини, вони били вітрини. Двері відкривала ОСОБА_18 . Золото брали з великою вагою, приблизно 3 - 4 лотки. Вкрали на 400 000 грн. Займається підприємницькою діяльність 10 - 12 років. Веде книгу обліку доходів. По закінченню цей документ здає в податкову. Для самої себе веде чорнові зошити. Як викладено на вітрині так і записано. Кожен день це все рахується. Коли сталася крадіжка, через день почали все рахувати на підставі чорнових зошитів. Позовна заява ґрунтувалася на товарній накладній. Для впізнання їй пред`являли ОСОБА_18 . Один з нападників тримав її, а інші двоє били вітрини і збирали прикраси з лотків. Коли вони побачили, що продавець виходить з іншого залу - вони втекли. Напад тривав хвилин 10 - 15. Майно, яке було знайдено по дорозі, не враховувалося в позовні вимоги. Участь в інвентаризації приймала вона і її продавець. В прізвищі члена комісії є помилка. Артикул немає значення. Інвентаризаційний опис складався на наступний день. Багато документів вона віддала своєму адвокату. Ціни можна перевірити, зателефонувавши на завод ювелірних виробів. Бачила лише одну особу. З органів поліції зателефонували і сказали приїхати для впізнання. З п`ятьох чи більше людей впізнала ОСОБА_20 . Слідчі опис в магазині не проводили. Проводили лише огляд місця події, фотографували. Документи, які підтверджують купівлю золота на підприємстві. Ці документи, підтверджують здачу золота підприємству і отримання в замін готових ювелірних виробів. Особисто ОСОБА_14 не бачила. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі. Просить призначити суворе покарання.

Показами свідка ОСОБА_21 , згідно яких подія сталася того дня коли він був на чергуванні, числа не пам`ятає. Це було під Новий рік в 2016 році. Працював в поліції охорони. Під час чергування на службовий телефон надійшов сигнал-виклик. Тривожна кнопка. Приблизно вдень. Час не пам`ятає. Знаходилися поблизу на службовому авто зі старшим наряду ОСОБА_22 . Отримавши сигнал, вирушили за вказаною адресою. Приїхали і побачили стривожених продавців, побиті вітрини. Працівники повідомили, що на них напали. Це був ювелірний магазин. Було два продавця. Як пояснили продавці, три невідомі особи в спортивному одязі, підійшли до магазину, одного продавця травили газовим балончиком, розбили вітрини і забрали майно. В середину не заходили. Запропонували проїхати з ними на патрулювання. Їхали по вул. Мамайчука в сторону "Авангарду", по вул. Пушкіна до автовокзалу, потім патрулювали всі вулиці міста. Далі повідомили поліцію. Патрулювання проходило годину точно. Приїхавши в магазин там вже була слідчо-оперативна група. Продавець сказала, що було три особи, один з них був кавказької національності. Продавці - жінки. Магазин був під охороною. Адреса вул. Соборності, 4.

Показами свідка ОСОБА_24 , згідно яких подія сталася приблизно 30.12.2016 перед Новим роком. Перебували в наряді, разом з поліцейським ОСОБА_25 . Отримали сигнал тривоги, про спрацювання тривожної кнопки. Прибувши до об`єкта, на вулиці побачили 2 жінок, вони були подавцями і сказали, що 3 невідомих пошкодили вітрини, напали і викрали майно. Повідомили поліції, патрулювали місто. Він пішов дворами і опитував людей. Так дійшов до автовокзала. Прикмети загальні. Поліція описувала нападників. Їх було троє в масках, один високий, один з них був кавказької національності. Продавців було двоє - жінки. Продавці були на вулиці. Одягу верхнього не було. У них була сутичка з нападниками, вони вискочили без верхнього одягу. Працівник сказала, що в ході сутички одному з нападників кавказької національності вона стягнула з обличчя маску. Шукали осіб по одягу, по зросту. Прикмети були загальними - чорні штани і куртки.

Показами свідка ОСОБА_26 , згідно яких 30.12.2016 напередодні Нового року працювала з ОСОБА_27 на зміні в магазині "Карат" на вул. Соборності, 3. Торгували ювелірними виробами: золотом і сріблом. Була 16:00 год. Закривалися завжди, якщо хтось підходив, відкривали. Вона стояла з тієї сторони де срібло, ОСОБА_28 - там де золото. Під вікном мелькнули силуети. Двері закривалися на ключ. Троє чоловіків постукали в двері. ОСОБА_10 відкрила двері. Коли зайшли чоловіки, вона почула бризк балончика, одразу почувся стук битого скла. Вона почала натискати кнопку. Ніхто не кричав і не погрожував. ОСОБА_10 чинила опір. В обличчя нікого не бачила. Нападники були повернуті до неї спиною. Між відкриттям дверей і нападом пройшло приблизно 5 хвилин. То були чоловіки, високі. В середині магазину працювало відеоспостереження. Бачила як прохід між вітринами був вільним. Вона вибігла на вулицю, спустилася по сходинкам і почала кричати. Злочинці були від неї по ліву сторону. ОСОБА_10 стояла трохи далі в проході біля стіни. Що робили не бачила. Спустившись по сходам, ОСОБА_30 почала кликати на допомогу, люди не реагували. Потім приїхала охорона. Вони чекали працівників охороги на дворі, в середину не заходили. Потім приїхали працівники охорони, їх було двоє. Вона сіла в машину. Орієнтувалися на тих, хто біжить. Їздили хвилин 20 - 30. Коли повернулися побачили багато людей біля магазину. Потім вона повернулася до магазину і там, де було золото, все було побито. Розбито 5 вітрин. З ОСОБА_27 не спілкувалася. Наступного дня прийшла в магазин, перерахували золото, не було обручок і половини браслетів. Як проводився огляд, свідок не бачила. Обстановку в магазині не змінювали, не заходили туди. Два рази на тиждень перераховували товар. Вироби всі нові, з пломбою, етикетками від виробника. На другий день проводили інвентаризацію. Вона була членом комісії, підписала опис. До цього були складені списки, про кількість і назву виробу. Були етикетки, індекс виробу. Діяльність магазин здійснює офіційно. Це все було в накладних у власника магазину. Рахували лише вагу і назву виробу. 30.12.2016 року акт не складався. Акт склали, про те що залишилося. Позбирали з вітрин, те що залишилося, в кульки. ОСОБА_10 їх забрала і сховала при працівниках поліції. Після 09:00 ранку ОСОБА_30 подзвонила і попросила прийти перерахувати. Фіксували залишки. Вона працювала там з 2007 року. Контролю залишків не вела. Записи велися постійно у зошиті. Зошит вівся щоденно. При складенні акту зошити враховувалися. Коли приходили нові вироби, у власника магазину були накладні. 2 рази на тиждень робили перерахунок. ОСОБА_10 звіряла. Те що продавалося контролював продавець, наявність - власник.

Показами свідка ОСОБА_31 , згідно яких, одного дня, зимою чи 2017 чи 2016 року, о 15 годині з ОСОБА_32 приїхали в робочих справах на автомобілі, стали навпроти магазину "Карат". Зупинилися. Побачив як з магазину вибіг молодий хлопець, потім жіночка, але в неї було обличчя затулено руками, вона почала кричати, за неї вибігли ще 2 хлопці. І почали бігти в сторону магазину "Формула". Двоє бігли понад дорогою, а другий - понад будинком. Коли намагалися їх наздогнати, навпроти "Формули" один хлопець перескочив через паркан і побіг в сторону приватних будинків. Пам`ятає особу в темній куртці, в руках був пакет. В першого хлопця, який вибіг з магазину, теж ще щось було в руках. Пакет темного кольору. Обличчя не бачив взагалі. Проїхали трохи далі вперед і побачили патрульну поліцію, далі поїхали в справах. Паркан був маленьким. З пакетом біг високий, куртка темна, на голові капюшон.

Показами свідка ОСОБА_33 , згідно яких взимку 2016 року їхав по вул. Шевченка в центр. Це був вечір, годин 5. Його зупинили двоє чоловіків, проголосувавши в районі парку. Зупинився, вони спитали скільки коштуватиме вивезти за місто в сторону в/ч. Сіли спереду і ззаду. Обличчя не запам`ятав. Приїхали на зупинку на "Промінь", вони походили там пару хвилин. Від автомобіля недалеко, назад приїхали по тому самому маршруті, повернули до стадіону. Там стояла машина Шевроле, срібляста. Машина стояла навпроти магазину "Карат" на куті. Хлопець, що сидів ззаду, вийшов і сів в машину, а інший поїхав назад на "Промінь". Він сказав, що зараз у друга знайде гроші і принесе, бо грошей у нього при собі не виявилося. Винен був 50 грн. Свідок прочекав хвилин 10. Зрозумів, що він не повернеться і поїхав. Розмовляли нормально, без акценту.

Показами свідка ОСОБА_35 , згідно яких ОСОБА_14 подзвонив їй на Пасху 2017 року і сказав, що його затримали по справі крадіжки, а вона заявлена як свідок. І спитав чи могла вона підтвердити той факт, що вони були з ним в кіно. В грудні 2016 року вони зустрічалися з ОСОБА_14 в м. Києві в Сінема-Сіті. Це було приблизно в 20 числах грудня. Письмові пояснення надавала. Але дату вказала 30 грудня. Посилаючись на те, що ОСОБА_14 їй зателефонував. Пізніше зрозуміла, що це не може бути 30 грудня, бо була зайнята іншими справами. 30 грудня вона не була з ОСОБА_14 . На той момент вважала, що то було 30 грудня. Перед Новим Роком була зовсім в іншому місці. Проаналізувала все, і це було не 30 числа. ОСОБА_14 знає з травня 2016 року. Було декілька зустрічей. ОСОБА_20 не знає, ніколи не бачила.

Рапортом чергового №9413 від 30.12.2016, відповідно до якого надійшло повідомлення чергового державної служби охорони про викрадення золотих виробів в магазині "Карат" (т. 3, а.с. 29).

Протоколом прийняття заяви про злочин від 30.12.2016 від ОСОБА_10 (т. 3, а.с. 30).

Протоколом огляду місця події від 30.12.2016 з фототаблицями до нього в ході якого зафіксована слідча інформація в магазині "Карат" після скоєння злочину (т. 3, а.с. 33-40).

Диском із відеозаписом з магазину "Карат", в ході якого зафіксованого обставини скоєння грабежу трьома особами, з них ОСОБА_18 та ОСОБА_14 (т. 3, а.с. 41).

Інвентаризаційним описом викрадених товаро-матеріальних цінностей у магазині "Карат" від 30.12.2016 (т. 3, а.с. 47-49).

Висновком експерта №1/180 від 27.02.2017 відповідно до якого слід розміром 80 на 22 мм відкопійовані на СТ при ОМП від 30.12.2016 придатний для визначення групової належності. Даний слід міг бути залишений текстильним виробом з елементами круглої форми (т. 3, а.с. 67-70).

Висновком експерта №1/181 від 01.03.2017 відповідно до якого сліди низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійовані на три чорні дактилоплівки при ОМП від 30.12.2016 придатні для вирішення питання групової належності взуття яким залишено сліди. Придатність слідів низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійованих на три чорні дактилоплівки для ідентифікації конкретного взуття, що їх залишило, визначиться при наданні взуття для порівняльного дослідження. Сліди низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійованих на три чорні дактилоплівки при ОМП від 30.12.2016 залишені різним взуттям (т. 3, а.с. 75-79).

Довідкою УКП ОТЗ ГУНП в Житомирській області базових станцій, які обслуговують місце за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 4 (т. 3, а.с. 82).

Довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області №703/18/01-2017 відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_9 користується номером НОМЕР_2 , та ОСОБА_20 користується номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) 30.12.2016 близько 09-10 години могли разом приїхати з м. Київ до м. Новоград-Волинський, та ввечері після 17 години разом направилися в сторону м. Київ. Тобто могли бути причетними до скоєння нападу на ювелірний магазин Карат в м. Новоград-Волинський (т. 3, а.с. 145-148).

Копією реєстраційної картки приватного АМТ на автомобіль марки Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 158-159).

Протоколом обшуку від 13.04.2017 в АДРЕСА_3 в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони, золоті вироби, 7 обгорток з під банкнот відділення АТ ОТП Банк, куртки червоного та зеленого кольорів (т. 3, а.с. 171-175).

Протоколом обшуку від 13.04.2017 в АДРЕСА_4 в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «СНЕVROLET LАСЕТТІ» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (т. 3, а.с. 179-181).

Протоколом обшуку від 13.04.2017 в квартирі АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони Самсунг та Хайвей, стартові пакети мобільних терміналів (т. 3, а.с. 185-185-190).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2017 відповідно до якого потерпіла впізнала ОСОБА_20 як особу яка скоїла напад на неї та магазин "Карат", та заволоділа ювелірними виробами (т. 3, а.с. 213-217).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_39 в ході якого ОСОБА_18 відобразив обставини скоєння нападу на магазин "Карат" та заволодіння ювелірними виробами, зауважень доповнень не надходило (т. 4, а.с. 116-135).

Протоколом огляду речей від 16.04.2017, а саме мобільних телефонів вилучених під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_6 (т. 4, а.с. 136-143).

Протоколом обшуку від 11.05.2017 в квартирі АДРЕСА_7 в ході якого виявлено та вилучено кросівки, мокасини, мобільний телефон Самсунг ДжеТі-Е1195 (т. 4, а.с. 159-163).

Протоколом огляду речей від 25.04.2017, а саме мобільних телефонів, сім-карт вилучених під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_5 (т. 4, а.с. 165-167).

Довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області №1250/18/01-2017 відповідно до якої, з даного аналізу та з аналізу інформації, яка надавалась раніше на доручення вих. №4258/220/17 від 14.03.2017 встановлено, що напередодні скоєння злочину вночі з 29 на 30 грудня 2016 між собою спілкувались користувач абонентського номера НОМЕР_3 ОСОБА_20 та користувач абонентського номера НОМЕР_2 ОСОБА_9 . Виходили на зв`язок в зоні дії базових станцій м. Києва, після чого близько 09-10 години 30.12.2016 (тобто в день скоєння злочину) користувачі абонентських номерів НОМЕР_3 ОСОБА_20 та НОМЕР_2 ОСОБА_9 вийшли на зв`язок в м. Новоград-Волинський. В м.Новоград-Волинський користувачі абонентських номерів НОМЕР_3 ОСОБА_20 та НОМЕР_2 ОСОБА_9 були протягом часу близько 10 година - близько 17:15 год. 30.12.2017, після чого могли разом або паралельно направитись в сторону м. Київ, так як користувач абонентського номеру НОМЕР_3 ОСОБА_20 вийшов на зв`язок в м. Києві в 20:09 год. 30.12.2016, а користувач абонентського номеру НОМЕР_2 ОСОБА_9 - в 21:29 год. 30.12.2016. Також встановлено, що користувач абонентського номера та НОМЕР_2 ОСОБА_9 30.12.2016 в 21:37 год., тобто наступного дня після скоєння злочину, почав користуватись «нульовим» мобільним терміналом ІМЕІ НОМЕР_5 . Тобто вищевказані факти дають підстави вважати, що користувачі абонентських номерів НОМЕР_3 ОСОБА_20 та НОМЕР_2 ОСОБА_9 можуть бути причетними до скоєння нападу на ювелірний магазин Карат в м. Новоград-Волинський (т. 4, а.с. 231-237).

Протоколом огляду речей від 21.06.2017, а саме золотих виробів вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_6 (т. 5, а.с. 62-64).

Протоколом огляду речей від 23.06.2017, а саме двох курток вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_6 (т. 5, а.с. 69-73).

Протоколом огляду речей від 23.06.2017, а саме мобільних телефонів вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_5 (т. 5, а.с. 74-78).

Журналом обліку товарно-матеріальних цінностей магазину Карат, з якого виготовлено витяг про перелік ювелірних виробів, викрадених ОСОБА_20 , ОСОБА_9 та невстановленою особою 30.12.2016.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання матеріалів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_6 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 р.; поданий потерпілою ОСОБА_10 інвентаризаційний опис викрадених товарно-матеріальних цінностей у магазині « Карат » від 30 грудня 2016 року, журнал обліку товарно-матеріальних цінностей магазину « Карат » недопустимими доказами по справі.

Що стосується вищезгаданих клопотань захисника. про визнання недопустимими доказів, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Таким чином, законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає можливість сторонам майбутнього судового розгляду ознайомитися із доказами кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини.

Зокрема, суд зазначав, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (справа «Джеват Сойсал проти Туреччини», заява № 17362/03, рішення від 23 вересня 2014 року, остаточне рішення від 23 грудня 2014 року); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом. Заявникові було важливо мати доступ до матеріалів своєї справи і отримати копію документів, які в ній містилися, для того щоб мати змогу оскаржити офіційний протокол стосовно його дій. Не маючи такого доступу, заявник не зміг підготувати адекватний захист і скористатися принципом рівності сторін змагального процесу всупереч вимогам п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини у поєднанні з п. 3 ст. 6 (справа «Фуше проти Франції», заява № 22209, рішення від 18 березня 1997 року); той факт, що заявникові та його захисникам не був наданий відповідний доступ до документів (…), призвів до посилення труднощів у підготовці його захисту (справа «Моісєєв проти Росії», заява № 62936/00, рішення від 09 жовтня 2008 року);

Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Обов`язковим елементом порядку отримання доказів в результаті НСРД є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів (слідчого судді, прокурора, слідчого) на їх проведення. Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.

Документи, які стали правовою підставою проведення НСРД (зокрема, не розсекречені на момент звернення до суду з обвинувальним актом), не можуть вважатися додатковими матеріалами до результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманими до або під час судового розгляду, оскільки є їх частиною.

Ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД, з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки доказів.

Враховуючи, що НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник цього розслідування. Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.

Що стосується процесуальних документів, які мають гриф секретності, то за змістом статей 85, 92, 290 КПК прокурор - процесуальний керівник зобов`язаний під час досудового розслідування заздалегідь ініціювати процедуру їх розсекречення одночасно с результатами НСРД і забезпечити відкриття цих документів на етапі закінчення досудового розслідування.

Крім того, системне тлумачення ст. 290 КПК свідчить, що у ч. 11 статті йдеться про ситуації, коли матеріали було отримано стороною після завершення виконання вимог цієї кримінально-процесуальної норми та закінчення досудового розслідування.

Отже, за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази. Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі справа № 751/7557/15-к.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року звернула увагу на те, що ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і тому вони повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки цих доказів.

Висновки про те, що суд повинен оцінити докази, отримані у результаті НСРД у комплексі із правовою підставою для проведення НСРД, в тому числі з відповідною ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД, сумнівів не викликають.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року (далі - Інструкція), процесуальними документами щодо проведення НСРД є постанови, клопотання, доручення, протоколи уповноваженого співробітника (працівника) оперативного підрозділу, слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді.

Пунктом 5.9. вказаної Інструкції встановлено, що після завершення проведення НСРД грифи секретності матеріальних носіїв інформації (далі - МНІ) щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів НСРД як доказів після проведення таких дій у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.

Для розсекречення конкретних матеріальних носіїв інформації щодо проведення НСРД керівник органу прокуратури надсилає керівнику органу, де засекречено МНІ, клопотання. У подальшому, після отримання такого клопотання про необхідність скасування грифів секретності створюється експертна комісія з питань таємниць, якій доручається підготовка рішень про скасування грифів секретності. Експертна комісія створюється у складі не менше трьох осіб (залежно від органу: слідчий суддя, слідчий, прокурор у конкретному кримінальному провадженні, працівники режимно-секретних підрозділів, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми (п. 5.11 - 5.13 Інструкції).

Рішення комісії оформляється актом скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, який затверджується керівником органу (п. 5.22 Інструкції). Після розсекречення зазначених МНІ щодо проведення НСРД приймається рішення про їх зняття з обліку та долучення до матеріалів кримінального провадження у встановленому КПК України порядку (п. 5.27 Інструкції).

Результати системного аналізу Розділу V цієї Інструкції дають підстави стверджувати, що прокурор не є самостійним суб`єктом розсекречення матеріалів. Він зобов`язаний звернутися з відповідним клопотанням до експертної комісії з питань таємниць, яка й приймає рішення про розсекречення.

Це питання комісія вирішує з урахуванням державних інтересів щодо збереження інформації у таємниці. Тільки після розсекречення таких процесуальних документів про дозвіл на проведення НСРД прокурор може долучити їх до матеріалів кримінального провадження у встановленому КПК України порядку. Якщо ж комісія приймає рішення про неможливість їх розсекречення, оскільки воно може завдати шкоди державним інтересам, то, відповідно, їх відкриття стороні захисту в порядку статті 290 КПК України є неможливим.

Таким чином, на противагу обов`язку сторони обвинувачення до моменту направлення обвинувального акта до суду розкрити всі докази, пов`язані зі справою, шляхом надання доступу до матеріалів справи, може виникнути ситуація, за якої надання певних матеріалів на цій стадії є неможливим з огляду на державні інтереси щодо збереження певної інформації у таємниці.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував на те, що у деяких випадках може виникати необхідність не розкривати певні докази стороні захисту з метою забезпечення основних прав інших осіб або захисту важливих суспільних інтересів, адже їхнє життя, свобода чи безпека також можуть бути поставлені під загрозу. Про це, зокрема, йдеться у рішеннях ЄСПЛ у справах «Леас (Leas) проти Естонії» від 6 березня 2012 року, § 78, «Якуба проти України» від 12 лютого 2019 року, § 44, «Доорсон (Doorson) проти Нідерландів», 26 березня 1996 року, § 70. У таких випадках у кримінальному провадженні виникають конкуруючі інтереси, такі як національна безпека або необхідність захищати свідків у випадку ризику переслідування або використання таємних методів розслідування злочину, які повинні бути протиставлені правам обвинуваченого.

Право на розкриття відповідних доказів згідно з правовими позиціями ЄСПЛ не є абсолютним. Однак, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції допускаються лише такі заходи, які обмежують права захисту, що є суворо необхідними (рішення ЄСПЛ у справі «Ван Мехелен (Van Mechelen) та інші проти Нідерландів» від 23 квітня 1997 року, § 58). Крім цього, для того, щоб гарантувати обвинуваченому справедливий судовий розгляд, будь-які труднощі, які викликають обмеження захисту своїх прав, повинні бути належним чином урівноважені та компенсовані процедурами, яких дотримуються національні судові органи (mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справах «Роу та Девіс (Rowe та Davis) проти Сполученого Королівства» від 16 лютого 2000 року, § 61, «Леас (Leas) проти Естонії», цит. вище, § 78).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 жовтня 2019 року справа № 640/6847/15-к акцентує увагу на тому, що сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, з метою їх надання стороні захисту, і виконувати в такий спосіб вимоги щодо відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до статті 290 КПК України.

Якщо сторона обвинувачення не вживала необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.

Як слідує з досліджених матеріалів справи, результати проведення НСРД стороною обвинувачення були відкриті стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України до судового розгляду зазначеного кримінального правопорушення.

Під час розгляду справи в суді, прокурором, з дотримання вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту були відкриті розсекречені матеріали кримінальної справи, а саме: клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 09.02.2017 року, ухвала Апеляційного суду Житомирської області від 13.02.2017 року.

Прокурором не було надано жодного доказу, які підтверджують вжиття необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД

Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у Постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 420/1667/18 обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

У ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 187-IX положення про обов`язковість проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишилось. З цього правила законодавець зробив виключення щодо випадків, коли потерпілий у змозі визначити розмір матеріальних збитків та надає документ, що підтверджує розмір такої шкоди.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості (наприклад, щодо вартості викраденої безпосередньо з магазину роздрібної торгівлі товарної продукції, на яку є роздрібна ціна) чи проведення простих арифметичних розрахунків (щодо розміру збитків у гривнях при викраденні цінних паперів, що мають грошовий еквівалент, та валютних коштів інших країн).

Положення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII спрямовано насамперед на забезпечення: правильності кваліфікації кримінального правопорушення (за умови, що розмір шкоди є ознакою складу злочину або кваліфікуючою ознакою); повноти досудового розслідування (оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є елементом предмета доказування); достовірності інформації, яка відображується в підсумкових рішеннях стадії досудового розслідування (згідно з п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

Приватний підприємець - це фізична особа, яка має повну цивільну дієздатність, зареєстрована в законному порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, здійснює цю діяльність і несе відповідальність згідно зі своїми обов`язками всім майном, що належить їй на правах власності.

Фізична особа-підприємець - це суб`єкт господарювання, що належить і керується однією особою і не має на увазі правових відмінностей між бізнесом і власником. Власник є одноосібним одержувачем доходу за вирахуванням податків і несе повноправну відповідальність по боргах і збитках свого підприємства. Підприємницька діяльність може здійснюватися як самостійно, без найманих працівників і партнерів, так і з ними.

Відповідно до закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Товари - це матеріальні цінності, що придбані (одержані) та утримуються підприємцем з метою подальшого продажу. Підприємець-покупець, як правило, не вносить суттєвих змін до фізичної форми товарів, які придбаває.

Інвентаризація - перевірка і документальне підтвердження наявності та стану, оцінка активів та зобов`язань (майно, вкладення підприємства в статутні фонди інших підприємств, розрахунки з дебіторами та кредиторами) підприємства.

Відповідальність за організацію інвентаризації несе керівник підприємства, який повинен створити необхідні умови для її проведення у стислі строки, визначити об`єкти, кількість і строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. Головний бухгалтер або особа, юридична чи фізична, відповідальна за ведення бухгалтерського обліку, має забезпечити дотримання норм законодавства та правил її проведення. Матеріали інвентаризації і рішення інвентаризаційної комісії щодо регулювання розходжень затверджуються керівником підприємства із включенням результатів у звіт за період, в якому закінчена інвентаризація, а також у річний звіт, та викладаються у примітках до фінансової звітності.

Інвентаризаційний опис - перелік майна установи із зазначенням кількості виявлених предметів та їхньої вартості.

Колегія суддів зазначає, що інвентаризаційний опис викрадених товарно-матеріальних цінностей у магазині « Карат » від 30 грудня 2016 року, журнал обліку товарно-матеріальних цінностей магазину «Карат» відповідає загальним засадам ведення обліку підприємцями та підприємствами. Крім того про такий доказ стороні захисту було відомо під час досудового розслідування. Жодних дій на оскарження приєднання та форми та законності вказаного доказу стороною захисту на цій стадії кримінального провадження не здійснювалось.

Згідно із висновками, викладеними у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 25 листопада 2019 року (справа № 420/1667/18), де зазначено, що для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України необхідно призначати експертизу. Зазначена вимога має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування. Такими джерелами можуть бути, зокрема, чеки на придбання товарів, тощо.

Проте, матеріали справи містять докази на підтвердження ваги та вартості викрадених у потерпілої ювелірних виробів. Судом встановлена вартість, кількість та найменування викраденого.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що клопотання захисника в частині визнання протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_6 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 р недопустимим доказом у справі підлягає задоволенню в іншій частині слід відмовити.

Колегія суддів зазначає, що невизнання ОСОБА_9 своєї вини та намагання схилити свідка ОСОБА_40 у забезпеченні йому алібі на час вчинення кримінального правопорушення шляхом надання нею неправдивих відомостей свідчить про намагання ОСОБА_9 уникнути кримінальної відповідальності та намагання перекласти таку відповідальність на інших осіб.

Незважаючи на те, що колегія суддів визнає протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_6 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 р., недопустимим доказом у справі - вина ОСОБА_9 підтверджується показами потерпілої, свідків, особи1 - які є послідовним та які узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 28.01.2020 та лікарським свідоцтвом про смерть № 020-224 від 27.01.2020 року та довідкою про причину смерті від 27.01.2020 року (т. 5, а.с. 231, 232).

До суду надійшла заява від матері ОСОБА_9 . ОСОБА_41 згідно якої вона наполягала на продовженні розгляду справи для реабілітації її померлого сина та заперечила проти закриття кримінальної справи.

Захисником обвинуваченого висловлена позиція про те, що вина його підзахисним не визнавалася, у зв`язку з чим просив розгляд кримінального провадження продовжити для реабілітації померлого.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, знаходить доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 та його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаними із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах (грабіж), кваліфікує за ч. 5 ст. 186 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 410 000 гривень до ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 21-23) - залишити без розгляду.

частину від суми витрат на залучення експерта 2701 грн. 47 коп., а саме: за проведення судово-трасологічної експертизи 527 грн. 76 коп., судово-трасологічної експертизи 615 грн. 72 коп., судово-трасологічної експертизи 692 грн. 09 коп., судово-трасологічної експертизи 865 грн. 90 коп., що становить 1 350 грн. 74 коп., - необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази колегія суддів залишає до розгляду кримінального провадження відносно особи, кримінальне провадження відносно якої зупинено 10.04.2023 у зв`язку із проходженням військової служби.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України, колегія судів

УХВАЛИЛА :

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 186 КК України. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити у зв`язку з його смертю.

Клопотання захисника про визнання доказів недопустимими задовольнити частково.

Визнати протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_6 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 р недопустимим доказом у справі. У решті частині - відмовити.

Заявлений потерпілою ОСОБА_10 до ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 410 000 гривень (т. 1, а.с. 21-23) - залишити без розгляду.

частину від суми витрат на залучення експерта 2701 грн. 47 коп., а саме: за проведення судово-трасологічної експертизи 527 грн. 76 коп., судово-трасологічної експертизи 615 грн. 72 коп., судово-трасологічної експертизи 692 грн. 09 коп., судово-трасологічної експертизи 865 грн. 90 коп., що становить 1 350 грн. 74 коп., - віднести на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: вилучені 30 грудня 2016 року в ході проведення огляду місця події в магазині « Карат », який розташований по вул. Соборності, 4 м. Новоград-Волинський нашарування рукавичок на стрічці СТ № 1, нашарування взуття на 3 дактилоплівках, відеозапис на диску; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_6 мобільний телефон «Nокіа 6233», мобільний телефон «Nоmі» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , мобільний телефон «Nокіа 200» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_9 , мобільний телефон «ІРНONЕ 4», 3 бірки з під ювелірних виробів із золота 585 проби, 7 обгорток з-під банкнот відділення АТ «ОТП Банк», пара чоловічих кросівок, 2 пари чоловічих зимових замшевих чобіт (уги), пара чоловічих туфлів, чоловіча куртка зеленого кольору, чоловіча куртка червоного кольору, 3 золоті каблучки жіночі, підвіска золота з рожевим камінцем, хрестик золотий, каблучка золота (обручка), сережки золоті, сережки золоті з фіолетовими камінцями, ланцюжок золотий жіночий, 2 каблучки золоті жіночі, золота підвіска у вигляді букви «І», золота підвіска у вигляді сердечок, ланцюжок розірваний золотий, золота підвіска «Божа матір», підвіска золота з біркою, підвіска золота у вигляді букви «К», ланцюжок золотий з хрестиком золотим; вилучений 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в смт. Калинівка Броварського району Київської області автомобіль «СНЕVROLET LАСЕТТІ» днз « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «СНЕVROLET LАСЕТТІ» днз « НОМЕР_1 »; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_5 мобільний телефон «НUAWEI САМ- L21» в полімерному чохлі з 2 сім-картками оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_6 , НОМЕР_10 та картою пам`яті мікросіді 4 Gb, мобільний телефон «Samsung GТ-S5830І», мобільний телефон «Samsung», паперова упаковка до стартового пакету «лайфселл», сім-тримач з номером НОМЕР_11 , паперова упаковка до стартового пакету «Київстар», сім-тримач з номером НОМЕР_12 ; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_9 в Новоград-Волинському ВП ГУНП в Житомирській області 3 картки ПриватБанку, наушники, 3 ключі у зв`язці, гроші в сумі 184 гривні - залишити на зберіганні до розгляду кримінального провадження відносно особи, кримінальне провадження відносно якої зупинено 10.04.2023 у зв`язку із проходженням військової служби.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий:

Судді: