Номер провадження: 11-сс/813/1453/22
Справа № 495/7331/22 1-кс/495/1957/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністовського районного суду Одеської області від 20.09.2022 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000338 від 20.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановила:

Цією ухвалою слідчого судді Білгород-Дністовського районного суду Одеської області від 20.09.2022 року задоволено клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 15.06.2022 року, довідку військово-лікарської комісії №3590 від 14.06.2022 які упаковані до спеціального пакету НПУ PSP1164304 та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A40 imei№1( НОМЕР_2 ), imei№2( НОМЕР_3 )
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, прийняту з порушенням кримінального процесуального закону, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що судом порушено принци змагальності, оскільки слідчий суддя не забезпечив виклик власника майна для участі в розгляді клопотання та похбавив можливості надати свої пояснення. Також зазначає, що кримінальне провадження зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, доказів підробки документів дізнавачем суду не надано, як й процесуальної необхідності позбавити протягом тривалого часу власника майна мобільного телефону. Стверджує, що клопотання та постанова про визнання і долучення доказів не відповідають критеріям ст. 100 КПК України. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що власник майна не приймав участі в сі першої інстанції, а із вказаною ухвалою ознайомився 30.10.2022 року.
Власник майна ОСОБА_7 , захисник-адвокат ОСОБА_6 та прокурор в судове засідання не зявились, направили до суду заяви в якіх просиили кримінальне провадження розглянути без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Доводи клопотання захисника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білгород-Дністовського районного суду Одеської області від 20.09.2022 року є слушними, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, дізнавачем СД Білгоород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване 20.09.2022 року в ЄРДР за №0000338, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
20.09.2022 року дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивовано тим, що 19.09.2022 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.09.2022 року о 14 год.15 хвилин., за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н., ПП Старокозаче, при спробі перетину кордону громадянин ОСОБА_7 , надав для перевірки документи з ймовірними ознаками підробки, які є речовими доказами. З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність накласти на них арешт. Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000338 від 20.09.2022 року, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати про існування ризику знищення, перетворення такого майна, прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.
Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про залучення до кримінального провадження речових доказів вищезазначені речі визнані речовими доказами. (а.п. 12).
З метою збереження речових доказів орган досудового розслідування цілком слушно звернувся з клопотанням про арешт майна та з урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна, в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу /відчуження, знищення, приховання/ на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторам апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування решту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376 ч.2, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду, -
постановила:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білгород-Дністовського районного суду Одеської області від 20.09.2022 року задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністовського районного суду Одеської області від 20.09.2022 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000338 від 20.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .