233 № 233/2570/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , «про закриття кримінального провадження № 0002634 від 20 вересня 2013 року»,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0002634 від 20 вересня 2013 року у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в період часу 19 вересня 2013 року до ЧЧ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшов лист з ТОВ "Торгівельна компанія Кристал" про те, що невідома особа скоїла таємне викрадення майна з території підприємства.

Даний факт зареєстрований у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про скоєння кримінальних правопорушень та інших події за №6839 від 19 вересня 2013 року.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 20 вересня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №0002634 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України та розпочато досудове розслідування.

Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (із змінами), який набрав чинності з 01.07.2020, визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з ч.1 ст.185КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185ККУкраїни, віднесене до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до частини 2 статті 91КПК України доказування полягає узбиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В даному кримінальному проваджені проведено ряд слідчих та процесуальних дій: оглянуто місце події, допитано 15 свідків. Вживалися заходи, спрямовані на встановлення особи, яка може бути причетною до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Проте проведеними заходами на теперішній час встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не виявилося можливим, жодній особі не повідомлено про підозру.

Разом з тим відповідно до статті 49КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ст.113КІІК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Положенням статті 116КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України строки.

З урахуванням положень вище зазначених статей КПК України можна стверджувати, що процесуальні рішення чи дії обов`язково мають вчинятися у встановленні законом проміжки часу, не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Докази, отримані після встановленого законом строку досудового розслідування в подальшому будуть визнані не допустимими. Крім того, проведення слідчих (розшукових) заходів поза межами строку досудового розслідування спричинить безпідставне витрачання коштів Державного бюджету, зокрема у разі проведення експертиз.

Пунктом 95 Рішення ЄСПЛ у справі «Нахимович проти Російської Федерації» від 02 березня 2006 року, визначено, що одним з критеріїв, який оцінюється при перевірці розумності тривалості провадження є поведінка заявника і поведінка компетентних органів влади.

Згідно з п.3-1 ч.1 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому згідно з п.1-1 ч.2 ст.284КПК України, кримінальне провадження з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті закривається судом.

Згідно з абзацом 4 ч.4 ст.284КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.3-1 частини з першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 01 грудня 2020 року у справі №264/4166/20, за змістом ст.284КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою (пункт 3-1 частини 1) є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Також, Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2021 року у справі №397/42/20 зазначено, що законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідна судова практика також підтверджена ухвалою Верховного суду України у справі №310/3335/21 від 22 листопада 2021 року.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями у межах кримінального провадження №0002634 від 20 вересня 2013 року не встановлено особу (осіб), які могли бути причетними до вчинення злочину, про підозру у даному провадженні жодній особі не повідомлялося. На момент звернення прокурора із даним клопотанням про закриття кримінального провадження з час вчинення злочину минуло понад дев`ять років. Будь-яких підстав для зупинення строку давності, передбачених ч.2 ст.49КК України, у вище зазначеному кримінальному провадженні не встановлено.

Також, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185КК України не належить до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Крім того, постановою Господарського суду Донецької області від 02 лютого 2016 року у справі №905/24/09 визнано банкрутом боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал» м. Костянтинівка, розташоване за адресою: вул. Шмідта, 3, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114; та відкриту ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06 листопада 2019 року призначено ліквідатором у справі № 905/2409/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал» м. Костянтинівка () арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво №462 від 15 березня 2013 року; адреса офісу: 04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 29-А).

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Представник потерпілої юридичної особи про день та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами його виклику. До кримінального провадження долучено заява представника потерпілого, відповідно до якої він не заперечує проти задоволення клопотання прокурора, та просив справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого.

Відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення як, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, а саме - якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Санкцією ч.1 ст.185КК України передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.185КК України є кримінальним проступком та згідно із п.4 ч.1 ст.49КК України строк давності вказаного кримінального правопорушення складає 3 (три) роки.

Зважаючи на наявність двох складових, а саме, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у даному провадженні закінчився, а особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,314,369,372КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , «про закриття кримінального провадження №0002634 від 20 вересня 2013 року» - задовольнити.

На підставі п.3-1 ч.1 ст.284КПК України - у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження №0002634 від 20 вересня 2013 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України, відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1