24.02.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/340/21
Провадження № 1-в/533/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадяннин України, освіта неповна середня, не працюючого, засуджений вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17.09.2020 за ч. 3 ст. 297 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Печенізького районного суду Харківської області перебувало клопотання Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17.09.2020 за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, порушує вимоги ч. 1 ст. 166 КВК України, та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення, що може призвести до вчинення засудженою нових правопорушень. Перебуваючи на обліку Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з 26 жовтня 2020 засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативного боку.

04 листопада 2020 року засудженому в повній мірі було роз`яснено вирок Печенізького районного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року та порядок і умови звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також були роз`яснені обов`язки, покладені на нього вироком суду. Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 17.11.2020 ОСОБА_3 було призначено дні, установлені для реєстрації і - перший вівторок кожного місяця. Але у період іспитового строку засуджений не з`являвся для реєстрації до органу пробації 05.05.2021, без поважних причин. У подальшому, після винесення 01.06.2021 письмового попередження, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та не з`явився для реєстрації 02.11.2021 без поважних причин, виправдних документів не надав.

Також, орган пробації стверджував, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення відносно нього було складено адміністративні постанови, а саме:

- 17.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП Печенізьким ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області;

- 29.11.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП Печенізьким ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

15.07.2021 за № 24/34/2373-21, 19.10.2021 за № 24/34/3402-21 та 03.12.2021 за № 24/34/3969-21 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області було направлено запити на копії постанов, які на даний час до Чугуївського РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не надійшли.

Вищевикладене, на думку органу пробації, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 грубо порушує вимоги ч. 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення, що може призвести до вчинення засудженим нових правопорушень.

Представник Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без участі представника органу пробації у зв`язку з введенням військового стану в Україні, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд подання органу пробації без участі прокурора, проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений у судове засідання не з`явився, свою позицію не висловив.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд уважає за можливе розглянути клопотання органу пробації за відсутності представника органу пробації, прокурора та засудженої, оскільки їх участь не визнавалася судом обов`язковою та їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає проведенню судового засідання. Крім того, суд ураховує, що під час воєнного стану прибуття учасників судового засідання до суду, що віддалений від їх місця проживання, роботи, значно ускладнюється.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженої, встановив таке.

Вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року (а.о.с. 3-6) ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, що підтверджується відповідною підпискою від 04.11.2020 (а.о.с. 15).

Постановою від 04.11.2020 засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію другий та третій вівторок кожного місяця (а.о.с. 22).

Постановою від 17.11.2020 засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію перший вівторок кожного місяця (а.о.с. 39).

05.05.2021 та 02.11.2021 засуджений не з`явився на реєстрацію, що підтверджується листком реєстрації (а.о.с. 23).

Під час іспитового строку ОСОБА_3 двічі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

- 17.09.2020 - за ч. 1 ст. 127 КУпАП;

- 24.09.2020 - за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

За не виконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, до ОСОБА_3 01.06.2021 року було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 69)., якими засуджений був попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 (79,104) КК України.

Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області 03.06.2021 № 02-25/1065 компрометуючі матеріали на засудженого відсутні (а.о.с. 72).

Отже, судом встановлено, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений порушив обов`язки, покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України, а саме двічі без поважних причин не з`явився у встановлені дні явки для реєстрації до Чугуївського районного відділу № 3 Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - 05.05.2021 та 02.11.2021 та двічі був притягнута до адміністративної відповідальності 17.09.2020 та 29.11.2021. Доказів вчинення двох адміністративних правопорушень та доказів притягнення до адміністративної відповідальності за них ОСОБА_3 матеріали особової справи не містять.

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

А згідно із частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень частини другої статті 78 КК України, статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та статті 537 КПК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК.

В свою чергу, виходячи із змісту статті 166 КВК підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 2-4 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Підпунктом 3 п. 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, визначено, що уразі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Отже, для внесення до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання уповноважений орган з питань пробації повинен встановити факт невиконання обов`язків або вчинення засудженим адміністративних правопорушень після такого попередження, інакше сенс попередження втрачається.

У клопотанні органу пробації засудженому у якості підстав для скасування звільнення від відбування покарання ставиться в провину допущення двох неявок на реєстрацію (05.05.2021, 02.11.2021) та вчинення двох правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (17.09.2020, 29.11.2021).

Між тим, після попередження засудженого про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (01.06.2021) засуджений один раз не з`явився на реєстрацію (02.11.2021). Доказів вчинення засудженим двох адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 127 КУпАП особова справа засудженого не містить, отже суд також не вважає доведеним факт вчинення засудженим таких адміністративних правопорушень.

Отже, у ситуації, що розглядається, судом встановлено, а органом пробації доведено, що засуджений допустив дві неявки на реєстрацію до органу пробації, один з яких - після попередження засудженого про можливість скасування звільнення від відбування покарання, а один - до оголошення засудженому попередження про скасування звільнення від відбування покарання. Також засуджену двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху пішоходами, але доказів особова справа не містить.

Підставними та належним чином обґрунтованими є обвинувачення органу пробації засудженої у неявці на реєстрацію 02.11.2021 (після застосування попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням від 01.06.2021).

У даних правовідносинах суд ураховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому при вирішені питання про можливість скасування іспитового строку судом беруться до уваги індивідуальні особливості засудженого, поведінка в даному конкретному випадку, те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності самого скасування іспитового строку діям вчиненим засудженим, де категорія справедливості передбачає, що таке скасування іспитового строку повинно бути домірним поведінці засудженого, яка в даному випадку за своїм характером не свідчить безумовно про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме справедливе застосування норм права це передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачені законом підстави для скасування іспитового строку та правові наслідки його скасування відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу для скасування іспитового строку.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням принципу верховенства права, що вимагає втілення у правозастосовну діяльність ідей справедливості, зважаючи на те, що засуджений під час іспитового строку нових кримінальних правопорушень не вчинив, суд не вбачає вагомих підстав для скасування засудженому ОСОБА_3 призначеного судом звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд погоджується з органом пробації, що неявка засудженого на реєстрацію у визначені дні є порушенням обов`язків, встановлених судом та законом (ч. 1 ст. 9 КВК України), так само як і систематичне вчинення адміністративних правопорушень може свідчити про небажання особи виправитися. У той же час, у даній справі встановлені судом факти та обставини, на думку суду, не свідчить про злісне невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, обираючи такий підхід, суд звертає увагу, що в такому випадку суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали направити до Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, прокурору та засудженому для відома та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1