Справа № 541/965/20
Номер провадження 1-кп/525/10/2023
Вирок

Іменем України

10 лютого 2023 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Довгалівка Миргородського району Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта повна загальна середня, непрацюючого, за станом здоров`я групи інвалідності не має, раніше не судимого,

по ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

18 січня 2020 року, близько 03 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , на автодорозі Миргород-Малі Сорочинці-Хомутець рухаючись в напрямку міста Миргород, не доїжджаючи близько 1800 метрів до автодороги Р-42, автомобільного сполучення Лубни-Миргород-Опішня, на заокругленні дороги, із власної необережності, не оцінивши дорожньої обстановки під час ожеледиці, змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечним, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, а потім в кювет, порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 року, де допустив наїзд на дерево.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру транспортного засобу марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , потерпілому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу справа, завдано тілесні ушкодження: закритий осколковий перелом правої ключиці, рана потиличної області справа, які по ступеню тяжкості, у своїй сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину не визнав, зазначив, що стороною обвинувачення не вірно встановлені обставини справи, а надані стороною захисту докази свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення в його діях.

В своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_9 суду пояснив, що в ніч 18 січня 2020 року, дійсно керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , потрапив в дорожньо-транспортну пригоду на автодорозі Миргород-Малі Сорочинці-Хомутець, рухаючись в напрямку міста Миргород, куди їхав з метою відвезти до лікарні свого знайомого ОСОБА_12 , який того вечора гостював у нього в селі Хомутець Миргородського району Полтавської області, та зі слів останнього, поліз на драбину, яка стояла біля житлового будинку та впав із неї, отримавши тілесні ушкодження в області потилиці та правого плеча. Вказував, що стан потерпілого ОСОБА_12 з урахування отриманих тілесних ушкоджень, а також того, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, з часом погіршувався. В салоні автомобіля потерпілий сидів на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу справа і дрімав, періодично приходячи до тями. Разом із ними, в салоні транспортного засобу перебували ще два пасажири, які сиділи на задніх сидіннях транспортного засобу. Пасажирів він підібрав проїжджаючи через село Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, які попросили підвезти їх до міста Миргород Полтавської області та були йому знайомі. Дорога, по якій він рухався, йому була добре знайома, швидкість руху автомобіля не перевищувала допустимої на даній ділянці дороги та і їхав він з невеликою швидкістю з огляду на те, що на дорозі була ожеледиця. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії потерпілого ОСОБА_12 , який в один із моментів, коли прийшов до тями, схопив рукою кермо та різко смикнув його вправо, що і стало причиною зміни руху транспортного засобу, в результаті чого транспортний засіб з`їхав на обочину та в кювет, де зіткнувся з перешкодою, можливо з деревом. Події після удару пам`ятає погано, так як відразу після зіткнення втратив свідомість, так як не будучи пристебнутим ременем безпеки вдарився головою об переднє лобове скло транспортного засобу, і в подальшому то проходив до тями то знову втрачав свідомість аж до моменту, коли його привезли до медичного закладу. Пояснив суду, що під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння, того вечора алкогольні напої не пив, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі пояснив тим, що скоріше за все вживав алкогольний напій після того, як відбулася дорожньо-транспортна пригода, що і стало причиною того, що огляд виявив позитивний результат. Наголошував на тому, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, а тілесні ушкодження потерпіла особа отримала задовго до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в свою чергу в результаті дій саме потерпілого.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо повного невизнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, при зазначених вище обставинах підтверджується наступними доказами, дослідженими судом у судовому засіданні.

Рапортом помічника чергового Миргородського відділення поліції від 18.01.2020 року про надходження повідомлення 18.01.2020 року о 03:32:33 годині про дорожньо-транспортну пригоду, як їхати з міста Миргорода, перед Сорочинцями, ДТП, авто злетіло в кювет, можливо 2 трупа, транспортний засіб отримав механічні ушкодження, повідомлення надійшло від диспетчера органу охорони здоров`я (том 1 а.п. 145).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.01.2020 року, з фототаблицями до нього та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, який здійснено в присутності понятих, згідно якого вбачається, що 18 січня 2020 року, дорожньо-транспортна пригода відбулася на автодорозі О1715208 сполученням Миргород-Малі Сорочинці-Хомутець на ділянці дороги 1км+800м, неподалік села Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, транспортний засіб марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору. Транспортний засіб знаходиться в кюветі за межами проїзної частини дороги справа, рухався в напрямку міста Миргород Полтавської області, в кінцевій траєкторії свого руху зіткнувся із деревом, яке знаходиться на відстані 5,10 метрів від краю проїзної частини. Дорожньо-транспортна пригода відбулася на заокругленні дороги, схема містить схематичне зображення траєкторії руху транспортного засобу, покриття дороги асфальт, зафіксовано ожеледицю на дорозі, температура повітря при огляді -1 (мінус 1 градус), огляд розпочато близько 04 години 00 хвилин 18 січня 2020 року, інші важливі обставини дорожньо-транспортної пригоди. Фототаблиці містять відомості про загальний вигляд транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, які містять інформацію про значні механічні пошкодження усіх значимих елементів кузова транспортного засобу, що свідчить про те, що на людей, які знаходилися в салоні даного транспортного засобу, в результаті дорожньо-транспортної події діяли значні імпульси ударної дії в результаті ударно-інерційних переміщень людей в салоні автомобіля (т. 1 а.п. 149-160).

Протоколом додаткового огляду місця події від 03.02.2020 року, з фототаблицями до нього, який здійснено в присутності понятих, в якому зафіксовано, що дерево з яким контактував транспортний засіб марки ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної події, яка відбулася 18.01.2020 року, знаходяться в кюветі справа по напрямку руху до міста Миргород, ям та пошкоджень асфальтного покриття в протилежному напрямку на відстані 300 метрів оглядом не виявлено (т. 1 а.п. 198-200).

Висновком експерта судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 242 від 15.04.2020 року (т. 1 а.п. 136-143), відповідно до висновків якої: 1) на момент проведення огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилася в несправному, проте працездатному стані; ходова частина досліджуваного автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані; рульове керування досліджуваного автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в несправному та непрацездатному стані; 2) несправності ходової частини настали внаслідок ДТП; несправність робочої гальмівної системи настали до моменту ДТП, а саме під час експлуатації; несправність рульового керування настали внаслідок ДТП.

Висновком експерта судової інженерно-транспортної експертизи № 87 від 07.02.2020 року (т. 1 а.п. 201-206), відповідно до висновків якої: 1) у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ2109, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачається невідповідність з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; 2) в умовах заданої події водій автомобіля ВАЗ2109, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Довідкою № 239 та копією медичної картки стаціонарного хворого форма № 003/о КНП "Миргородська центральна районна лікарня" Миргородської районної ради № 448/65, яка містить відомості про те, що ОСОБА_12 , 1997 року народження, звертався 18.01.2020 року в травматологічний пункт, діагноз струс головного мозку, закритий перелом правої ключиці зі зміщенням та був госпіталізований 18.01.2020 року (т. 1 а.п. 164, 169-181).

Висновком експерта судово-медичної експертизи № 58 від 18.02.2020 року (т. 1 а.п. 182-183), відповідно до висновків якої, при судово-медичній експертизі по історії хвороби № 448/65 КНП Миргородської ЦРЛ у громадянина ОСОБА_12 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: перелом правої ключиці зі зміщенням; "забійна рана потиличної ділянки справа", які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, по давності утворення можуть відповідати строку та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості, як спричинивші тривалий розлад здоров`я та є небезпечними для життя в момент спричинення.

Висновком експерта комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 5/2335/1278 від 30.11.2021 року з фототаблицями до нього (т. 2 а.п. 177-210), відповідно до висновків якої: згідно з даними карти виїзду швидкої медичної допомоги, Медичної карти стаціонарного хворого №448/65 у ОСОБА_12 було виявлено закритий осколковий перелом правої ключиці, рану потиличної області справа; дані тілесні ушкодження по критерію тривалого (більш ніж 21 день) розладу здоров`я відносяться до середнього ступеня тяжкості (п.2.2.1.в) та п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України № 6 "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" від 17.01.1995 року); на тілі ОСОБА_12 будь-яких специфічних для ДТП ушкоджень, які б повністю відображували конфігурацію, розміри та інші особливості травмуючого фактору, при судово-медичній експертизі та проведенні натурного моделювання виявлено не було; 18.01.2020 року ОСОБА_12 , сидячи на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ2109, при зіткненні даного транспортного засобу з перешкодою тілесних ушкоджень не отримав. А під час перекидання транспортного засобу на правий бік з одночасним переміщенням тіла в салоні автомобіля зліва-направо, ззаду-наперед і знизу-вгору від удару правим плечовим суглобом об передню праву стійку отримав перелом правої ключиці, удар потиличною ділянкою голови об верхню рамку бокового скла правих передніх дверей призвів до виникнення рани потиличної ділянки голови праворуч. Динаміка опису тілесних ушкоджень в наданій медичній документації та результати проведеного натурного моделювання виключають можливість заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з драбини з висоти близько 1-1,5 м на бетонну поверхню до дорожньо-транспортної події 18.01.2020 року.

Висновок експерта комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 5/2335/1278 від 30.11.2021 року (т. 2 а.п. 177-210), суд приймає за основу в доведенні вини обвинуваченого і вважає його таким, що не суперечить та повністю узгоджується із обставинами встановленими судом в судовому засіданні та використовує його для належної оцінки показань осіб, які були допитані при судовому розгляді.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2 від 18.01.2020 року (т. 1 а.п. 238), відповідно до якого, станом на 05 годину 55 хвилин 18 січня 2020 року, в ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено вміст алкоголю 1,00 проміле, що свідчить про перебування під час огляду обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, вважає, що даний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння поза розумними сумнівами доводить обставину, що обвинувачений 18 січня 2020 року, близько 03 години 30 хвилин, керував транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Транспортний засіб марки "ВАЗ-2109", державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 (том 1 а.п. 123).

Надані стороною обвинувачення наступні докази, а саме: 1) Протокол проведення слідчого експерименту від 05.03.2020 року, який здійснено за участю свідка ОСОБА_13 , в присутності понятих (т.1 а.п. 188-193); 2) Додаток до протоколу слідчого експерименту від 05 березня 2020 року, диск із файлом відеозапису ходу слідчої дії за участю свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на CD-R диску, долученого до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.п. 194); 3) Протокол проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року, який здійснено за участю свідка ОСОБА_14 , в присутності понятих (т.1 а.п. 195-196). 4) Додаток до протоколу слідчого експерименту від 13 березня 2020 року, диск із файлом відеозапису слідчого експерименту, на DVD+R диску, долученого до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.п. 197), суд вважає такими, що не містять відомостей, які суперечать чи не узгоджуються із обставинами, які були встановлені судом при розгляді справи, а також використовуються судом для надання належної оцінки показанням свідків, які були допитані в судовому засіданні при розгляді справи в суді.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , які приймаються судом лише в частині, яка не суперечить та узгоджуються з іншими доказами по справі і висновкам суду, а саме, що 18 січня 2020 року, в нічний час, він у якості пасажира сидів на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу справа, яким керував обвинувачений ОСОБА_9 та рухаючись по автодорозі із села Хомутець Миргородського району Полтавської області до міста Миргород Полтавської області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. В село Хомутець Миргородського району приїхав із міста Миргорода погостювати до своєї дівчини, яка проживає у сестри, дружини обвинуваченого ОСОБА_9 . В момент дорожньо-транспортної пригоди в машині знаходилися ще два пасажири.

Показаннями свідків сторони обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які приймаються судом лише в частині, яка не суперечить та узгоджуються з іншими доказами по справі і висновкам суду, а саме, що 18 січня 2020 року, в нічний час, вони у якості пасажирів сиділи на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_14 сидів за сидінням водія. Рухаючись по автодорозі із села Хомутець Миргородського району Полтавської області до міста Миргород Полтавської області потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. До транспортного засобу в якості пасажирів потрапили в селі Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, коли зупинили транспортний засіб, яким керував обвинувачений, якого знали, і попросили підвезти до міста Миргорода Полтавської області. Підтвердили, що на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу справа, сидів ще один пасажир. Після дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої машина знаходилася в кюветі та була розбита, вилізли з машини, свідок ОСОБА_14 викликав швидку допомогу, а коли приїхала швидка допомога і забрала обвинуваченого й іншого пасажира, який сидів на передньому сидінні, то вони вирішили повернутися додому пішки. Факт того, що пасажир, який сидів на передньому сидінні транспортного засобу, потягнув за кермо в процесі керування транспортним засобом обвинуваченим ОСОБА_9 , що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, в судовому засіданні не підтвердили. При встановленні і конкретизації окремих обставин справи посилалися на те, що не добре пам`ятають обставини дорожньо-транспортної пригоди, так як перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо позиції сторони захисту.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розглядає, як позицію захисту.

Суд критично сприймає показання потерпілого ОСОБА_12 щодо отримання ним тілесних ушкоджень до моменту дорожньо-транспортної події на території домогосподарства, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 за обставин повідомлених суду, а саме при падінні з драбини, з огляду на те, що вказані обставини прямо суперечать висновку судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 5/2335/1278 від 30.11.2021 року, в якому серед іншого вказано механізм отримання потерпілим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень (т. 2 а.п. 177-210), що суд розцінює, як надання суду неправдивих показань потерпілим з метою спотворення об`єктивної дійсності.

Стороною захисту до суду подано відповідне пояснення в якому серед іншого, від імені обвинуваченого ОСОБА_9 викладено послідовний ряд обставин, серед яких вказано, з долученням відповідних фототаблиць (том 1 а.п. 213-225), можливий механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 17 січня 2020 року на території домогосподарства, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи, що механізм утворення тілесних ушкоджень був предметом дослідження відповідної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 5/2335/1278 від 30.11.2021 року, яку суд приймає за основу, а тому суд не розглядає даний доказ, як такий, що спростовує висновки суду щодо механізму, давності, локалізації та ступеню тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Крім того, суд звертає свою увагу на фотознімки долучені до письмового пояснення, які датовані 25 травня 2020 року, і мають деталізацію, із зафіксованими дерев`яними фрагментами зламаного щабелю драбини, окремі з яких мають розмір близько 1 (одного сантиметра), які знаходяться на бетонній гладкій похилій площині, яка не захищена скатом даху будівлі, тобто дерев`яні фрагменти пролежали за таких умов з січня 2020 року по кінець травня 2020 року під відкритим небом, і розглядає наданий до суду доказ, як штучно створений стороною захисту доказ з метою спотворення об`єктивної дійсності.

Наведене вище приводить суд до висновку про наявність узгодженої позиції в діях обвинуваченого та потерпілого, які, як встановлено судом, перебувають у дружніх стосунках, для введення в оману суду при наданні суду показань, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне діяння.

Зважаючи на вказаний вище висновок суду, суд критичного відноситься до показань обвинуваченого і потерпілого в частині того, що наслідком дорожньо-транспортної пригоди стали дії потерпілого, які виразилися в тому, що останній прийшовши до тями, схватив та потягнув кермо транспортного засобу марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений, що і призвело до зміни напрямку руху транспортного засобу та з`їзду транспортного засобу в кювет.

Суд критично ставиться до показань свідків обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині того, що останні повідомили суду про те, що пасажир, який їхав на передньому сидінні дрімав, прокидався, ойкав та повідомляв, що у нього болить рука, а обвинувачений та потерпілий їхали до лікарні, зважаючи на досліджені в судовому засіданні відомості, які були зафіксовані на стадії досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту від 05.03.2020 року, який здійснено за участю свідка ОСОБА_13 , слідчого експерименту від 13.03.2020 року, який здійснено за участю свідка ОСОБА_14 , що містять окремі відомості прямо протилежні зазначеним ними в судовому засіданні щодо даних обставин, а тому зазначені відомості суд до уваги не приймає, зважаючи, що при проведенні вказаних слідчих дій останні попереджалися про відповідальність за неправдиві показання надані органу, що здійснює досудове розслідування.

Суд критично ставиться до показань свідка обвинувачення ОСОБА_14 в частині того, що у своїх показаннях наданих суду повідомив, що коли обвинувачений вийшов з машини і йому стало погано, то він запропонував обвинуваченому вмитися спиртним, і останній після того, як вмився, пив алкогольний напій прямо з пляшки, сам алкогольний напій мали при собі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , при цьому суд знову звертається до відомостей, які були повідомлені ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту від 13 березня 2020 року, який здійснено за участю свідка ОСОБА_14 , який вказував, що вони із ОСОБА_13 їхали до Миргорода попити каву та придбати алкогольні напої, що вказує про наявність суперечностей в показаннях свідка при наданні показань суду та на стадії досудового розслідування, а тому зазначені відомості суд до уваги не приймає, зважаючи, що при проведенні вказаних слідчих дій останній попереджався про відповідальність за неправдиві показання надані органу, що здійснює досудове розслідування.

Суд критично сприймає показання обвинуваченого, що стосуються того, що останній керував транспортним засобом не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а дорожньо-транспортна пригода сталася з вини потерпілого, який зненацька потягнув за руль транспортного засобу під час його руху, а тілесні ушкодження потерпілий отримав не в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а у зв`язку з падінням, та вважає їх такими, що направлені на спотворення об`єктивної істини з метою уникнення від відповідальності.

Щодо наданого і дослідженого в судовому засіданні адміністративного матеріалу, справа № 541/281/20, протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 087804 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, розгляд якого закінчився винесенням постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 лютого 2020 року про передачу даного матеріалу до СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області за наявності ознак кримінального правопорушення, то зважаючи на надходження обвинувального акта до суду і відсутності постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд констатує, що даний матеріал не містить встановлених обставин, що свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 18 січня 2020 року, близько 03 години 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Миргород-Малі Сорочинці-Хомутець не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Висновки відповідальної посадової особи, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП ґрунтувалися виключно на поясненнях самого обвинуваченого ОСОБА_9 , які і покладені в основу змісту протоколу (том 1 а.п. 232, 233-240). Між тим, суд в ході судового розгляду прийшов до висновку про те, що позиція захисту і власне показання обвинуваченого спрямовані на створення доказів, які спотворюють об`єктивну дійсність, а тому суд не розглядає дані письмові докази, як такі, що спростовують висновок суду про те, що обвинувачений під час керування транспортним засобом, за обставин встановлених судом, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо того, що під час досудового розслідування не здійснено таку слідчу дію, як допит обвинуваченого і потерпілого, то процесуальним кодексом і Конституцією України передбачена можливість відмови надавати пояснення, показання вказаним особам протягом кримінального провадження, тому суд не розглядає дану обставину, як недолік досудового розслідування.

Щодо зазначення у змісті обвинувального акта стороною обвинувачення порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, то суд розглядає дане порушення правил дорожнього руху обвинуваченим не є прямою причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК України, і враховується судом як обставина, що обтяжує покарання згідно з п.13 ч. 2 ст. 67 КК України.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що в ході судового розгляду, досліджені в судовому засіданні докази по справі, поза розумними сумнівами доводять факт того, що під час керування транспортним засобом, обвинувачений допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Інші досліджені в судовому засідання докази по справі, не спростовують висновків суду щодо встановлених обставин справи.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує по. ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, ставлення до скоєного, який вину не визнав, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, спричинені наслідки, ненавмисний характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність постійного заробітку, молодий вік, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту визначивши строк покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, та констатує наявність підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 286 КК України, з огляду на встановлені обставини кримінального правопорушення, в межах санкції даної статті.

Між тим, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 18 січня 2020 року вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який за відповідною класифікацією, визначеною ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, за вчинення даного злочину визначено найсуворіший вид покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Зважаючи на те, що з моменту вчинення злочину 18 січня 2020 року по дату ухвалення вироку по справі 10 лютого 2023 року сплинуло 3 роки 24 дні, перебіг давності не зупинявся та не переривався, є підстави для застосування ч. 5 ст. 74 КК України, відповідно до якої особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України, а тому є всі підстави для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

По справі маються процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на суму 12608,04 грн. (дванадцять тисяч шістсот вісім гривень 04 копійки), які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави (том 1 а.п. 135, том 1 а.п. 202, том 2 а.п. 167).

Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_9 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження до засудженого не застосовувати.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт на транспортний засіб марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який накладено відповідно до ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 лютого 2020 року, номер справи № 541/139/20, у межах кримінального провадження № 0000053 від 18.01.2020 року, який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, за адресою: вулиця Якова Усика, 34, місто Миргород Миргородського району Полтавської області.

Речові докази по справі: 1) транспортний засіб марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, слід повернути власнику ОСОБА_11 та дозволити розпоряджатися на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 12608,04 грн. (дванадцять тисяч шістсот вісім гривень 04 копійки).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1