Подільський районний суд міста Києва
провадження № -кп/758/387/23
У Х В А Л А

03 лютого 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003257 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Учасники судового провадження вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинуваченим роз`яснено право на колегіальний розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України, проте клопотання щодо колегіального розгляду не заявлено.

З огляду на викладене, враховуючи думку учасників провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оскільки злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, окрім того обвинувачена не має постійного місця проживання у м. Києві, може впливати на свідків або потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню, наявний ризик, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має іншого джерела отримання доходу.

Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з можливістю внесення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Окрім того, у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив такі задовольнити.

Обвинувачені та захисники заперечували проти задоволення даного клопотання, вважаючи їх необґрунтованими, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

При вирішенні питання про обрання/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Маріянчук та інші проти України» наголосив, що пунктом 3 статті 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. Зокрема, ЄСПЛ послався на практику застосування статті 5 Конвенції у рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства». У вказаних рішеннях ЄСПЛ констатував, що основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи. ЄСПЛ підкреслив, що саме на національні судові органи покладається обов`язок дотримання розумності строків досудового тримання під вартою та встановлення існування вказаного суспільного інтересу з одночасним врахуванням принципу презумпції невинуватості.

Застосування у подальшому запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі «Самойлович проти України», яка полягає в тому, що у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними.

При цьому суду не надано переконливих доказів на підтвердження можливості застосування до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначені у клопотанні прокурора.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає позбавлення волі до тринадцяти років з конфіскацією майна, вірогідний ризик переховування їх від суду, а обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, ніж просить у своєму клопотанні прокурор, судом не встановлено, у зв`язку з чим для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно дійти висновку про наявність підстав на даній стадії судового розгляду для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне визначити обвинуваченій ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480, 00 грн, обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн., яка буде забезпечувати виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, до судового розгляду.

Судовий розгляд провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою: вулиця Хорива, 21, місто Київ, о 12 годині 00 хвилин 10 лютого 2023 року.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03 квітня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у сумі 198 480 гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти з покладенням на неї таких обов`язків:

- прибувати до суду, у проваджені якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 60 днів, який відраховувати з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, внесені кошти будуть звернені у дохід держави.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03 квітня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у сумі 744 300 гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти з покладенням на нього таких обов`язків:

- прибувати до суду, у проваджені якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 60 днів, який відраховувати з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесені кошти будуть звернені у дохід держави.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали у разі внесення застави покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1