УХВАЛА

02 листопада 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, на даний час утримується в ДУ «Рівненський СІЗО» , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, востаннє 06.06.2022 вироком Рівненського міського суду за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності.

В червні 2022 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробила злочинний план заволодіння коштами громадян.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, спланувала заволодіти коштами громадян шляхом обману, під приводом вигаданої ситуації про те, що близькі та рідні останніх потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої необхідні грошові кошти на лікування.

Невстановлена досудовим слідством особа, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, в червні 2022 року, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, володіючи організаторськими здібностями, залучила до злочинної схеми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_5 , які утримуються в ДУ «Рівненський СІЗО», за адресою: вул. Дворецька, 116, м. Рівне.

Згідно плану злочинної діяльності, роль невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, полягала у загальній організації злочинної діяльності, визначенні ролей співучасників, пошуку потерпілих осіб, повідомлення потерпілим неправдивих відомостей, розподілі коштів, здобутих злочинним шляхом.

На ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які утримуються в ДУ «Рівненський СІЗО», за адресою: вул. Дворецька, 116, м. Рівне, було покладено функції пособників, які повинні були сприяти у вчиненні злочинів шляхом пошуку та координації дій осіб, які мали прибувати за визначеними організатором місцями проживання потерпілих, отримувати кошти від останніх та перераховувати на карткові рахунки учасників злочинної дії.

При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , розуміючи, що злочинні дії вчинити самотужки не вдасться, оскільки вони перебувають в ДУ «Рівненський СІЗО», за адресою: вул. Дворецька, 116, м. Рівне, в червні-серпні 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, залучили до вчинення злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які керуючись заздалегідь розробленим планом та розподілом ролей повинні були отримувати кошти від потерпілих та перераховувати на попередньо обумовлені рахунки.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, мали єдиний намір по заволодінню коштами громадян, вони брали активну участь у заволодінні чужим майном, при цьому діяли з корисливих мотивів у своїх інтересах. Їх корисливі мотиви полягали у заволодінні коштами потерпілих, розпорядженні такими коштами згідно попередньої домовленості та незаконному збагаченні за рахунок даних коштів. Кожен з вищевказаних осіб достовірно знав про незаконність своїх дій та дій іншого співучасника, бажав настання наслідків таких дій заволодіння коштами громадян і своїми діями сприяв настанню таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом. Між ними були чітко розподілені ролі і їх узгоджені дії були направлені на досягнення злочинного результату - заволодіння чужим майном.

Так, 08.07.2022, близько 11 год. 45 хв., реалізовуючи злочинний план, попередньо узгоджений зі всіма співучасниками, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, зателефонувала до ОСОБА_13 , яка в цей час знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , представившись лікарем повідомила останній неправдиві відомості про те, що її близька подруга потрапила у ДТП та необхідно передати кошти на її лікування.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи за попередньо розробленим планом і розподілом ролей, відразу після дзвінка ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_7 , який в подальшому повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які перебували в ДУ «Рівненський СІЗО», за адресою: вул. Дворецька, 116, м. Рівне, про необхідність відправити за місцем проживання потерпілої для отримання коштів попередньо залученого виконавця злочину, а також у подальшому особу, яка перерахує отримані злочинним шляхом кошти на попередньо узгоджені карткові рахунки злочинної групи.

У зв`язку з цим, в цей же день, близько 12 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 шляхом обману, надав вказівку ОСОБА_10 прибути за адресою проживання потерпілої з метою отримання коштів.

08.07.2022, близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , керуючись вказівками ОСОБА_7 , маючи із вказаними особами спільний корисливий мотив та мету, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, прибула до квартири АДРЕСА_3 , де зустрілася із ОСОБА_13 , та, усвідомлюючи незаконність своїх дій, бажаючи довести вказаний злочин до кінця, повідомила завідомо неправдиві відомості про необхідність надання грошових коштів на лікування близької подруги потерпілої.

ОСОБА_13 , діючи під впливом обману, будучи введеною в оману щодо потрапляння її близької подруги в дорожньо-транспортну пригоду та дійсного стану її здоров`я, передала ОСОБА_10 8000 доларів США, що відповідає 234000 гривень згідно офіційного курсу Національного банку України, якими вона, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 заволоділи, заподіявши ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 234000 гривень.

Крім того, 08.07.2022, близько 11 год. 45 хв., реалізовуючи злочинний план, попередньо узгоджений зі всіма співучасниками, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, зателефонувала до ОСОБА_13 , яка в цей час знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , представившись лікарем повідомила останній неправдиві відомості про те, що її близька подруга потрапила у ДТП та необхідно передати кошти на її лікування.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньо розробленим планом і розподілом ролей, відразу після дзвінка ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які перебували в ДУ «Рівненський СІЗО», за адресою: вул. Дворецька, 116, м. Рівне, про необхідність відправити за місцем проживання потерпілої для отримання коштів попередньо залученого виконавця злочину а також у подальшому особу, яка перерахує отримані злочинним шляхом кошти на попередньо узгоджені карткові рахунки злочинної групи.

У зв`язку з цим, в цей же день, близько 12 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 шляхом обману, надав вказівку ОСОБА_11 прибути за адресою проживання потерпілої з метою отримання коштів.

08.07.2022, близько 12 год. 52 хв., ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , керуючись вказівками ОСОБА_7 , маючи із вказаними особами спільний корисливий мотив та мету, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, прибув до квартири АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_13 , та, усвідомлюючи незаконність своїх дій, бажаючи довести вказаний злочин до кінця, повідомив завідомо неправдиві відомості про необхідність надання грошових коштів на лікування близької подруги потерпілої.

ОСОБА_13 , діючи під впливом обману, будучи введеною в оману щодо потрапляння її близької подруги в дорожньо-транспортну пригоду та дійсного стану її здоров`я, передала ОСОБА_11 7000 доларів США, що відповідає 204750 гривень згідно офіційного курсу Національного банку України, якими він, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 заволоділи, заподіявши ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 204750 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдали значної шкоди потерпілому, як пособник ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно, за попередньою змовою групою осіб, як пособник.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_5 , підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом обшуку камери №77 ДУ «Рівненський СІЗО», де утримується ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом про результат проведення нс(р)д зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України у ході досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:

може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, востаннє 06.06.2022 вироком Рівненського міського суду за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності. Вказані факти свідчать про схильність ОСОБА_5 до рецидиву та небажанні виправлятися. Останній веде злочинний та паразитичний спосіб життя, що свідчить про його суспільну небезпечність, а тому обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком виправданим та необхідним.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, ОСОБА_5 06.06.2022 засуджений Рівненським міським судом до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та на даний час утримується в ДУ «Рівненський СІЗО», після набуття вироком законної сили, може бути етапованим до колонії за межами м. Рівне та його області, що в свою чергу у подальшому унеможливить вчасного проведення слідчих дій за його участі, цим самим затягуючи строк досудового розслідування та розгляду справи в суді.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою та при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави визнати її розмір - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник не заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні слідчого СВ Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932 від 09.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України.

21.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він 06.06.2022 засуджений Рівненським міським судом до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та на даний час утримується в ДУ «Рівненський СІЗО», не одружений, працездатний, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, а також, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, на даний час утримується в ДУ «Рівненський СІЗО» , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, а саме до 02.01.2023 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали, а саме з 02.11.2022 року.

Встановити строк дії ухвали до 02.01.2023 року

Одночасно визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з будь якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 02.01.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_15 ОСОБА_16