Справа №333/2234/20
Провадження № 1-кп/333/72/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000969 від 20 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник посилається, що кримінальний проступок вчинений ОСОБА_4 20.03.2020 року, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки з дня вчинення обвинуваченим кримінального проступку минуло понад три роки. Зазначає, що ОСОБА_4 не ухилявся від досудового розслідування або суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про обґрунтованість заявленого клопотання та відсутність заборон для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 49 КК України з урахуванням зміненого в порядку ст. 338 КПК України обвинувачення.

Вирішуючи заявлене у письмовому вигляді клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд виходить з наступного.

Стаття 49 КК України регламентує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

При цьому, положення ч. 4 ст. 286 КПК України зобов`язують суд невідкладно розглянути клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.

Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи суд повинен їх дослідити і, в разі згоди особи, ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності. Одночасно слід відмітити, що вирішення питання, пов`язаного із положеннями ст. 49 КК України не залежить від відношення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд зауважує на вимозі, передбаченій ч. 4 ст. 286 КПК України щодо невідкладного розгляду заявленого стороною захисту клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України.

З приводу суті заявленого клопотання, суд знаходить його обґрунтованим.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к (провадження № 51-3094км20), звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Як встановлено судом, згідно зміненого прокурором обвинувачення від 27 січня 2023 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, що ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання наркотичного засобу, на території м. Запоріжжя, у невстановлений для слідства час, місці та особи незаконно придбав наркотичний засіб КАНАБІС, який перебував у фасованому виді у кількості 3 згортків в ізоляційній стрічці. 20.03.2020 ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі зазначені 3 згортки в ізоляційній стрічці з вмістом наркотичного засобу КАНАБІС, переніс їх до будинку АДРЕСА_1 , де був затриманий працівниками поліції. 20.03.2020 ході проведення обшуку в порядку ч.3 ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 3 згортки в ізоляційній стрічці червоного кольору з вмістом речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 7-918 від 20.03.2020 та відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. (Таблиця ІІ, Список №1) - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАННАБІСОМ, загальною масою 6,140 г, в перерахунок на висушену речовину. Вищевказані наркотичні засоби із зазначеною кількістю ОСОБА_4 зберігав при собі без мети збуту.

Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Отже, на момент розгляду судом даного провадження минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст. 49 КК України), дане кримінальне правопорушення за своєю класифікацією віднесено до категорії кримінальних проступків (ч.2 ст. 12 КК України).

Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

Вказані обставини не заперечувались прокурором.

Слід відмітити, що закон не ставить звільнення від кримінальної відповідальності в залежність від визнання або невизнання обвинуваченим провини.

За змістом ст.ст. 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 455/229/17 (провадження № 51-3298км20) дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Аналогічна правова позиція зазначена й у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).

Суд, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання сторони захисту задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, оскільки сторона захисту заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому відсутні підстави для проведення подальшого судового провадження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягненні з обвинуваченої, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази по справі:

- 3 (три) полімерні згортки, в яких знаходиться особливо небезпечний

наркотичний засіб «КАНАБІС» - масами 1,713 г., 1,635 г., 1,292 г. (в

перерахунку на висушену речовину), які після дослідження упаковані в

спец.пакет № 3625571 та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області- знищити;

- мобільний телефон «Ірhоnе» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Ірhоnе» в корпусі чорного кольору, які упаковані до паперового конверту, та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, передати ОСОБА_4 за належністю;

- предмет, схожий на пістолет з маркуванням ХК012265, ПМР 9 мм. та

десять патронів з маркуванням «Сова 9мм.» та «Форт 9 мм.», упаковані

до спец. пакету № INZ 4030381 та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - передати ОСОБА_4 за належністю;

- барсетка чорного кольору, в якій знаходиться паспорт громадянина

України на ім`я ОСОБА_4 , дозвіл на зброю, упакована до спец.пакету

№ INZ 4030388, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому;

- пігулку, яка упакована до паперового конверту та передана на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області- знищити;

- грошові кошти наступними купюрами, які упаковані до паперового

конверту: купюра номіналом 50 гривень номер СК 7785934, купюра номіналом 20 гривень номер ГБ 7183272, монета номіналом 2 гривні, які упаковані до паперового конверту та долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1