КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/98/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна компанії «Greater Bloom Limited» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року, -

за участі:

прокурора - ОСОБА_9 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.07.2022 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на судно «EMMAKRIS ІІІ» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний номер 48201-16-С, країна виписки Республіка Панама), регістровим власником якого є компанія «Greater Bloom Limited» (Об`єднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107), та фактичним власником якого є ТОВ «Линтер» (російська федерація, м. Ростов на Дону, пр. М. Нагібіна, 7а, прим. 31), шляхом заборони представникам регістрового власника, фактичного власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Чорноморськ».

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник компанії «Greater Bloom Limited» подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.07.2022 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги адвокат зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без достатніх на те підстав, є необґрунтованою та неправомірною, а отже підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що жодної морської вимоги до судна «EMMAKRIS ІІІ» пред`явлено не було, а відтак постановлена слідчим суддею ухвала не узгоджується з положеннями національного законодавства та міжнародних договорів, зокрема Конвенції про арешт морського судна та Кодексу торговельного мореплавства України.

Апелянт зазначає, що накладення арешту на майно відбулося лише на підставі наявності сумнівного фактичного права власності ТОВ «ЛИНТЕР» на судно, однак жоден український чи міжнародний правовий акт не містить у собі таких понять як «регістровий власник» та «фактичний власник», відповідно відсутні ознаки визначення та розмежування регістрового власника та фактичного власника. За таких обставин на думку представника суд помилково прийшов до висновку, що власником судна є ТОВ «ЛИНТЕР», оскільки існує реальне підтвердження того, що судно «EMMAKRIS ІІІ» належить компанії «Greater Bloom Limited».

Крім цього автор апеляції вказує, що матеріали, додані стороною обвинувачення до клопотання, жодним чином не доводять зв`язок арештованого судна із юридичними та фізичними суб`єктами, що в них вказуються.

Щодо строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна, а копію оскаржуваної ухвали ним було отримано 09.09.2022 року, тому просить поновити строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апелянт зазначив, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без виклику та участі власника арештованого майна. Копію оскаржуваної ухвали представник власника майна отримав 09.09.2022 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах провадження. Апеляційну скаргу направив засобами поштового зв`язку 13.09.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 27.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2 КК України.

За даними офіційних реєстрів судновласників Республіки Панама з 14.06.2019 року регістровим власником та оператором судна «EMMAKRIS ІІІ» є офшорна компанія «Greater Bloom Limited» (Об`єднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107).

З російських інформаційних ресурсів вбачається, що 07.008.2020 року відбулася зміна власника та оператора судна «EMMAKRIS ІІІ» з ТОВ «ЛИНТЕР» на невизначений суб`єкт господарювання, який зареєстрований на території Об`єднаних Арабських Еміратів. При цьому регістровим власником судна «EMMAKRIS ІІІ» залишилась компанія «Greater Bloom Limited», однак судно числиться у власності ТОВ «ЛИНТЕР».

З метою припинення злочинних дій, попередження збитків, що заподіюються інтересам держави, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на судно «EMMAKRIS ІІІ» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний номер 48201-16-С, країна виписки Республіка Панама), регістровим власником якого є компанія «Greater Bloom Limited» та фактичним власником якого є ТОВ «ЛИНТЕР» (російська федерація).

20.07.2022 року прокурор першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання сторони обвинувачення обумовлене тим, що існує необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення подальшої конфіскації майна, як виду покарання, які підпадають під спеціальну конфіскацію, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

20.07.2022 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурор та накладено арешт на судно «EMMAKRIS ІІІ» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний номер 48201-16-С, країна виписки Республіка Панама), регістровим власником якого є компанія «Greater Bloom Limited» (Обєднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107).

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що судно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для накладення арешту на вказане судно, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також, як регламентує ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя вказаних норм закону не дотримався, оскільки підстав, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 170 КПК України за матеріалами судового провадження не вбачається.

Прокурор у своєму клопотанні вказав, що необхідність у накладенні арешту на морське судно «EMMAKRIS ІІІ» виникла з метою припинення злочинних дій, попередження збитків, що заподіюються інтересам держави. Згідно клопотання прокурора метою накладення арешту на судно «EMMAKRIS ІІІ» є забезпечення подальшої конфіскації майна, як виду покарання, які підпадають під спеціальну конфіскацію, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно даних офіційних реєстрів судновласників Республіки Панама з 14.06.2019 року регістровим власником та оператором судна «EMMAKRIS ІІІ» є офшорна компанія «Greater Bloom Limited» (Об`єднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107).

Разом з тим, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, наданого стороною обвинувачення, жодній особі у кримінальному провадженні, у тому числі посадовим чи службовим особам офшорної компанії «Greater Bloom Limited» чи її співвласникам не повідомлено про підозру.

Таким чином, немає і на час ухвалення рішення слідчим суддею не було законних підстав для накладення арешту на зазначене морське судно з метою конфіскації майна як виду покарання, спеціальної конфіскації, чи відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчиненні кримінального правопорушення, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації як виду покарання арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже, як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна компанії «Greater Bloom Limited» до категорії суб`єктів, вказаних в ст. 170 КПК України в якості власника майна, на яке може бути накладено арешт.

Слідчий суддя в ухвалі вказав, що арешт на вищезазначене морське судно необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим клопотання прокурора не містить обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на судно саме з метою забезпечення речових доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно слідчий суддя вийшов за межі цього клопотання, визначивши іншу мету для накладення арешту, ніж ту, яку обґрунтовував процесуальний керівник.

Як вважає колегія суддів, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно з вказаною в клопотанні прокурора метою - спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання чи відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Збереження речових доказів, як мета арешту майна в даному кримінальному провадженні, в клопотанні прокурора не вказувалась та не обґрунтовувалась.

Отже, виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів також не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують наявність підстав для накладення арешту на вказане морське судно за наведених у клопотанні доводів.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна компанії «Greater Bloom Limited» - адвоката ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.07.2022 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на судно «EMMAKRIS ІІІ» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний номер 48201-16-С, країна виписки Республіка Панама), регістровим власником якого є компанія «Greater Bloom Limited» (Обєднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107), та фактичним власником якого є ТОВ «Линтер» (російська федерація, м. Ростов на Дону, пр. М. Нагібіна, 7а, прим. 31), шляхом заборони представникам регістрового власника, фактичного власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на судно «EMMAKRIS ІІІ» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний номер 48201-16-С, країна виписки Республіка Панама), регістровим власником якого є компанія «Greater Bloom Limited» (Обєднані Арабські Емірати, м. Дубай, будинок «HDS Tower», офіс 2107), та фактичним власником якого є ТОВ «Линтер» (російська федерація, м. Ростов на Дону, пр. М. Нагібіна, 7а, прим. 31), шляхом заборони представникам регістрового власника, фактичного власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3