ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/271/23 Справа № 186/18/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000008 за апеляційною скаргою прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 02.01.2023 за № 0000008, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 59 днів, тобто по 03 березня 2023 року, із забороною ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 8 років, не працює.

Вважав, ризики, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не обґрунтовані, оскільки відомості які б підтверджували факт бажання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду відсутні, підозрюваний зареєстрований та проживає на території міста Першотравенська, вперше вчинив злочин з корисливих мотивів.

Зазначив, що слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 дійсно знайомий зі свідками та потерпілим, однак на даному етапі досудового розслідування всі свідки та потерпілий допитані, що значно зменшує наявність вказаного ризику.

Слідчий суддя вирішуючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ступінь ризику, який є незначним, та особу підозрюваного, той факт, що останній мав можливість однак не намагався переховуватися від працівників поліції, вперше вчинив корисливий злочин, а більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі може забезпечити запобігання ризику, який слідчий суддя вважав доведеним.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, суду чи слідчого судді на кожну вимогу, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи, носити електронний засіб контролю, утримуватися від спілкування зі свідками.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу.

Вказує, що у клопотанні слідчого на обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначено, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи у вільному пересуванні може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, а саме: не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, незважаючи на обставини, зазначені слідчим суддею як підставу для обрання більш м`якого запобіжного заходу, існує велика ймовірність того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_8 , не працює, у нього відсутній постійний заробіток, тому з метою власного збагачення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя, зазначаючи про обґрунтованість підозри та наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що дає можливість підозрюваному незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. За таких обставин обраний підозрюваному запобіжний захід не відповідає меті його застосування, визначеній у ст. 177 КПК України.

Крім того, під час обрання запобіжного заходу судом не враховано, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності. Вірогідність ризиків має оцінюватися у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння. З огляду на зазначене, наявність вищевказаних ризиків підтверджується тим, що зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачена міра покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_8 , розуміючи, що йому за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення загрожує міра покарання пов`язана з реальним позбавленням волі, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від правоохоронних органів, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному випадку є обґрунтованим.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_11 , та його захисник ОСОБА_12 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 02.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 01.01.2023 у період часу близько з 01:00 год по 04:00 год перебував у квартирі за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час та у вказаному місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: велосипеда марки «Україна» синього кольору; електричної печі марки «Saturn» модель ST-ГС. 1076, сірого кольору; DVD-плеєра марки Samsung модель DVD-C350K, чорного кольору; мобільного телефона марки «S-Tell» модель М630, чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 та музичного центру марки «Sony» модель МНС-RG ПО з 1 колонкою, - яке належать потерпілому ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , приблизно о 04:00 год 01.01.2023 року усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що поряд з ним нікого не має, шляхом вільного доступу, самовільно взяв з коридору вищевказаної квартири велосипед марки «Україна» синього кольору; з приміщення кухні - електричну піч марки «Saturn» модель ST-EC 1076, сірого кольору; з кімнати зали - DVD-плеєр марки Samsung модель DVD-C350K, чорного кольору; музичний центр марки «Sony» модель МНС-RG 110 з 1 колонкою та мобільний телефон марки «S-Tell» модель М630, чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , - тобто майно, належне гр. ОСОБА_13 , загальною вартістю 4550 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 , матеріального збитку на суму 4550 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

03.01.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.01.2023 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, впливу на потерпілого та свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ "Летельє проти Франції".

Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 зареєстрований та постійно мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, раніше не судимий, а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.

Слідчий суддя погодився із слідчим та прокурором, що існує ризик, передбачений лише п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 дійсно знайомий зі свідками та потерпілим, однак на даному етапі досудового розслідування всі свідки та потерпілий допитані, що значно зменшує наявність вказаного ризику.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що ані слідчим, ані прокурором не було доведено обставини того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не обґрунтовані, оскільки відомості які б підтверджували факт бажання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду відсутні, підозрюваний зареєстрований та проживає на території міста Першотравенська, вперше вчинив злочин з корисливих мотивів.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання, характер вчинення кримінального правопорушення, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.

У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.

Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4