Справа № 159/4501/21 Провадження №11-кп/802/72/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, без зареєстрованого і фактичного місця проживання, раніше неодноразово судимого в останнє:

- 07.09.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; засуджено:

- за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2020 - остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 22.07.2021 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової і моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду у сумі 18 570 грн 93 коп. (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят грн. 93 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у сумі 7 000 грн. (сім тисяч грн).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на корить держави витрати за проведення експертиз усього - 5 148 грн 60 коп. (п`ять тисяч сто сорок вісім грн. 60 коп.).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2021 року на майно - підвіску (кулон) жовтого кольору у вигляді квітки.

Речові докази у справі:

- DVD-R диски із відеозаписом з камер відеоспостереження у приміщенні ломбарду «Партнер» залишено в матеріалах справи;

- підвіску (кулон) жовтого кольору у вигляді квітки з пелюстками у вигляді серця, декоровану камінням повернуто власнику - ОСОБА_9 ;

- бірку до золотого ланцюжка залишено потерпілій ОСОБА_9 ;

- DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знаходиться на будівлі Ковельської міської ради залишено в матеріалах справи;

- DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження із приміщення магазину «Аврора» залишено в матеріалах справи;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» сірого кольору залишено власнику ОСОБА_10 ,

- іконку розміром 6,5х9,5 см із зображенням Святої Великомучениці Валерії залишено власнику ОСОБА_10 ,

- мобільний телефон марки «Iphone 6» срібного кольору залишено власнику ОСОБА_11 ,

- рюкзак чорного кольору залишено власнику ОСОБА_11 ,.

До набрання вироком законної сили залишено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з даним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він будучи судимий 07.09.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, на шлях виправлення не став та в період випробувального терміну, вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності.

Так, ОСОБА_7 19.06.2021 у нічну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, та метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до під`їзду будинку, звідки повторно, таємно викрав велосипед іноземного виробництва марки «Gazellе» сірого кольору, який стояв біля вхідних дверей під`їзду, та який належить ОСОБА_12 , вартість велосипеда - 1 500 грн. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на 1 500 грн.

Окрім того, ОСОБА_7 07.07.2021 у нічну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, та метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до під`їзду № 4 будинку, звідки повторно, таємно викрав велосипед іноземного виробництва марки «Konway» моделі MS 400 біло-червоного кольору, який стояв на сходовій клітці між першим та другим поверхами під`їзду, та який належить ОСОБА_13 , вартість велосипеда - 4 393 грн 33 коп. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на 4 393 грн 33 коп.

Окрім того, ОСОБА_7 16.07.2021 із 17:00 год. до 17:30 год., перебуваючи у місті Ковель по вулиці Грушевського, 112, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до речей, які лежали на березі ставка, та повторно, таємно, із рюкзака чорного кольору, який належить неповнолітній ОСОБА_11 , викрав належний останній мобільний телефон марки «Iphone 6» срібного кольору, вартістю 2 633 грн 33 коп. із сім-картою оператора «Київстар» у напівпрозорому силіконовому чохлі коричневого кольору, що не становлять матеріальної цінності для потерпілої, та навушники «AirPods Pro», моделі А2084, вартістю 2 720 грн. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив неповнолітній ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 5 353 грн 33 коп. Із цього ж рюкзака за цих же умов, ОСОБА_7 викрав належний неповнолітній ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» сірого кольору, вартістю 2 500 грн із сім-картою оператора «Лайфселл», у силіконовому чохлі чорного кольору, які не становлять матеріальної цінності для потерпілої. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив неповнолітній ОСОБА_10 майнову шкоду на 2 500 грн.

Окрім того, ОСОБА_7 07.07.2021 із 12:12 год. до 12:16 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23», що у місті Ковель на бульварі імені Лесі Українки, 12 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно викрав продукти харчування, а саме: напій енергетик Рево», місткістю 0,5 л, вартістю 28 грн 24 коп., молоко "Галичанське», місткістю 900 г, вартістю 20 грн 04 коп., цукерки «Київ Вечірній», вагою 900 г, вартістю 105 грн 60 коп., шоколад «Мілка», вагою 276 г, вартістю 81 грн 95 коп., шоколад «Мілка», вагою 300 г, вартістю 81 грн 95 коп., ковбаски «Кабаноси», вагою 300 г, вартістю 44 грн 40 коп., соняшникове насіння «Сан Санич», вагою 240 г, вартістю 25 грн 25 коп., які поклав у поліетиленовий пакет та, не розрахувавшись, вийшов з приміщення магазину, розпорядився викраденим майном на свій розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ТОВ «Клевер Сторс» майнову шкоду на загальну суму 387 грн. 68 коп.

Окрім того, ОСОБА_7 07.07.2021 року із 12:54 год. до 12:57 год., перебуваючи в магазині « Аврора », який знаходиться у місті Ковель Волинської області на бульварі імені Лесі Українки, 3/8, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, метою таємного викрадення чужого майна, таємно, повторно викрав з прилавку магазину речі: труси «боксери» (дві пари), вартістю по 49 грн кожна, набір губок кухонних, вартістю 24 грн, пальник до газового балона, вартістю 124 грн, балон газовий портативний, вартістю 34 грн, гель для посуду «Сарма», вартістю 24 грн. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 304 грн.

Окрім того, ОСОБА_7 20.07.2021 близько 16:40 год., перебуваючи по АДРЕСА_4 , та діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, метою таємного викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_15 гірський велосипед іноземного виробництва марки «Cube АІМ 29», вартістю 12 070 грн 33 коп., який стояв не закріплений біля входу до приміщення Телевізійного центру «Ковель». Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду на 12 070 грн 33 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч.2 ст.185 КК України, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно.

Крім того, ОСОБА_7 12.07.2021 близько 02:14 год., перебуваючи біля житлового будинку по АДРЕСА_5 , підійшов до ОСОБА_9 і повторно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, метою відкритого викрадення чужого майна, зірвав з її шиї золотий ланцюжок (метал 585 проби), вагою 9,21 грамів, довжиною 55 см, вартістю 14 830 грн 72 коп., із підвіскою, виготовленою з металу жовтого кольору, у вигляді квітки зі вставками у вигляді камінців, вартістю 108 грн 33 коп., золотий браслет (метал 585 проби), вагою 4 грами, вартістю 3 631 грн 88 коп., який знаходився на її лівій руці, після чого побіг у невідомому напрямку. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на 18 570 грн 93 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненому повторно.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності його винуватості та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не було враховано тих обставин, що він під час досудового розслідування та судового розгляду провадження активно сприяв розкриттю злочинів, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, детально повідомив обставини вчинення злочинів, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, а також його молодий вік, що фактично є обставинами, які пом`якшують покарання. Крім того, зазначає і про те, що він усвідомив протиправність своїх дій та бажає стати на шлях виправлення. Посилаючись на це, просить оскаржуваний вирок змінити, призначивши йому мінімальну міру покарання, визначену санкціями ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України.

В апеляційний суд потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , неповнолітня ОСОБА_11 та її законний представник ОСОБА_16 , неповнолітня ОСОБА_10 та її законний представник ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , а також представник юридичної особи ТОВ «Клевер Сторс» ОСОБА_18 , не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про час і місце розгляду справи у відповідності до положень КПК України.

Разом з тим, на електронну адресу Волинського апеляційного суду від потерпілої ОСОБА_14 , 02 вересня 2022 року, 18 листопада 2022 року, 12 грудня 2022 року, 11 січня 2023 року та 13 лютого 2023 року надійшли заяви в яких остання просить проводити розгляд кримінального провадження без її участі, щодо виду і міри покарання покладається на розсуд суду та чинне законодавство України, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній, думку прокурора, яка вважає скаргу безпідставною, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та їх кваліфікація за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України є правильною.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Водночас, судове рішення в частині цивільного позову в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обвинувачений в апеляційній скарзі вказує про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості.

Проте такі його твердження до уваги судом не приймаються з врахуванням наступного.

Так, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані вимоги законодавства та роз`яснення Пленуму ВСУ, були повністю дотримані судом першої інстанції.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та дані про його особу. При цьому, судом наведено переконливі доводи про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд правильно відніс активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття, а обтяжуючі як правильно встановлено судом відсутні.

Крім того, місцевий суд призначаючи покарання обвинуваченому врахував, що вчинені ним злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, згідно із ст.12 цього ж Кодексу відносяться до категорії ч.2 ст. 185 КК України нетяжких та ч.2 ст. 186 КК України тяжких злочинів, дані про його особу, зокрема те, що він на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває і за допомогою не звертався; однак перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів з синдромом залежності з 23.04.2018, із 15.10.2020 і станом на липень 2021 перебуває на обліку в Ковельському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області; за час перебування на обліку зарекомендував себе як особа, що порушує порядок і умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також злочинів пов`язаних із обігом наркотичних засобів, за що відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, а нові злочини про які мова йде в даному провадженні, вчинив у червні-липні 2021 року, тобто в період іспитового строку, що як правильно зазначив суд першої інстанції, вказує про його небажання стати на шлях виправлення.

Належним чином було враховано і думку потерпілих, які висловили свою позицію при призначенні обвинуваченому покарання.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки 3 (три) місяці, а на підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднав невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2020 року, та остаточно визначив йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість місяців).

Призначене покарання на думку апеляційного суду, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових злочинів, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Таким чином, підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання шляхом призначення покарання у меншому розмірі, з мотивів наведених в його апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Водночас, твердження ОСОБА_7 в поданій ним на адресу Волинського апеляційного суду заяві, в якій останній просить при призначенні йому остаточного покарання врахувати той факт, що він бажає брати участь у воєнному конфлікті, на увагу суду не заслуговують, оскільки не є такими, які б давали апеляційному суду підстави для зменшення розміру призначеного йому судом першої інстанції покарання.

Усі доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі і наведені під час апеляційного розгляду провадження щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони повністю були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та відповідно не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку, як про це просить апелянт.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого на підставі п.1 ч.1 ст.407 КПК України слід залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2022 року щодо нього, - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2022 року щодо нього, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді