Провадження № 11-сс/4823/67/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

До Козелецького районного суду Чернігівської області зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №60000362 звернувся ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню. На думку скаржника, дізнавач не надав правової оцінки юридичним фактам бездіяльності лікаря ОСОБА_7 .

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Як встановив слідчий суддя з досліджених матеріалів кримінального провадження, дізнавач провела всі першочергові та необхідні слідчі дії, надала оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідила всі обставини кримінального провадження, в тому числі допитала у якості потерпілого ОСОБА_5 , та у якості свідків дружину потерпілого ОСОБА_8 , та сімейного лікаря потерпілого ОСОБА_9 , вжила заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування. Суд прийшов до висновку, що матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Вказана ухвала слідчого судді оскаржена потерпілим ОСОБА_5 в апеляційному порядку.

Автор апеляційної скарги просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №60000362, а матеріали направити для поновлення досудового розслідування.

Зазначаючи про недотримання норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення слідчим суддею, вказує на наступні порушення:

- Суд не надав належної оцінки протилежним відомостям в матеріалах одного кримінального провадження (в трьох постановах три різні підстави для закриття кримінального провадження).

- Суд не надав правової оцінки наявним у матеріалах провадження поясненням лікаря ОСОБА_7 .

- Судом не надана оцінка медичній карті амбулаторного хворого пацієнта, яка наявна в копії, і містить лише два записи лікаря.

- Вважає, що ні дізнавач в постанові, ні слідчий суддя в ухвалі не надали відповіді щодо ненадання лікарем медичної допомоги хворому при діагностиці COVID-19.

- Вказує , що і суд, і дізнавач надали перевагу одним доказам перед іншими.

- Стверджує про недопустимість як доказу протоколу засідання клініко-експертної комісії, оскільки заявник не знав про її засідання, а тому не надав власної інформації з питання що нею розглядалося. Всупереч Положенню про клініко-експертну комісію, затвердженого наказом МОЗ України від 05.02.2016 №69 експертний висновок взагалі не складався, та як слідує з протоколу засідання цієї комісії, експертиза первинна облікової документації не проводилась.

- Висновки суду щодо не оскарження потерпілим протоколу клініко-експертної комісії є необґрунтованими, оскільки дізнавач не довела до відома ОСОБА_5 існування цього протоколу.

- Переконаний, що судом дана невірна правова оцінка протоколу засідання клініко-експертної комісії, з огляду на постанову Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №569/17067/15-а, який дійшов висновку, що клініко-експертна комісія не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України, а є носієм певної інформації, тому її висновки не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Особа, яка подала скаргу була повідомлена про час та місце апеляційного розгляду в передбаченому законом порядку. При цьому апеляційний суд враховує вимогу автора апеляційної скарги про розгляд справи без його участі.

Від прокурора у кримінальному провадженні надійшло клопотання про проведення судового розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 406 КПК України, у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, які надані прокурором на запит апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Так, на переконання колегії суддів апеляційного суду вказані вимоги закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі.

Матеріали провадження свідчать про те, що дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000362 від 04.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 139 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься заява-повідомлення ОСОБА_5 , за ознаками скоєння злочину, передбаченого ст.139 КК України ненадання допомоги хворому медичним працівником, зареєстрована 31.01.2021 Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. Зміст вказаної заяви зводить до того, що при звернення громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до сімейного лікаря ОСОБА_9 , з яким укладено декларацію, лікар не здійснив обстеження і не призначив лікування. При повторному зверненні не провів тестування на короно вірусну хворобу та не реагував на телефонні скарги щодо тяжкого стану здоров`я.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 від 30.12.2022 закрито кримінальне провадження на підставі, п.2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення.

Так, згідно матеріалів провадження в якості потерпілого було допитано громадянина ОСОБА_5 , який деталізував своє звернення до лікаря та описах хід його дій по відношенню до пацієнта. Також дізнавачем було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого та фактично підтвердила показання її чоловіка.

В ході досудового розслідування було встановлено укладення декларації між лікарем ОСОБА_9 та пацієнтами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .. Допитано в якості свідка сімейного лікаря КЗ КРР «Козелецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_9 , який підтвердив звернення пацієнта ОСОБА_5 та посилаючись на «Порядок надання первинної медичної допомоги», затвердженого Наказом МОЗ №504 від 19.03.2018 повідомив про обстеження ОСОБА_5 та надані йому рекомендації. Також дізнавачем було досліджено амбулаторну медичну карту ОСОБА_5 , констатовано встановлений лікарем діагноз та призначене лікування і рекомендації. Крім цього, досліджено ряд медичної документації, яка підтверджує звернення ОСОБА_5 . Перевірено та констатовано відсутність зареєстрованих звернень гр. ОСОБА_5 до КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради, на телефон «103»Центральної оперативної диспетчерської за період з 20.10.2021 по 15.12.2021. Відповідно інформації КНП «Козелецька ЛІЛ», гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , у період з 20.10.2020 по 24.01.2021 за медичною допомогою та подальшого стаціонарного лікування з підозрою чи підтвердженим COVID -19 не звертався.

Зокрема, в ході досудового розслідування Управлінням охорони здоров`я Чернігівської облдержадміністрації відповідно до наказу від 12.09.2022 №257 проведено засідання комісії з клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги хворому ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу засідання від 10.10.2022 клініко - експертної комісії було встановлено, що ОСОБА_5 та його дружина звернулись до сімейного лікаря. ОСОБА_5 оглянутий лікарем, виявлено ознаки ГРВІ легкого ступеню, призначено симптоматичне лікування. На момент огляду лікування із призначенням специфічних противірусних препаратів згідно із затвердженим наказом МОЗ України №722 від 28.03.2020 (зі змінами) Стандартами медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)» пацієнт не потребував. При повторних зверненнях у пацієнта не відмічалось прогресуючого погіршення стану здоров`я. Для дообстеження та уточнення діагнозу лікарем призначена флюорографія органів грудної клітки. За результатами ФК ОГК №34122 від 26.10.2021 патології не виявлено. Пацієнту рекомендовано продовження симптоматичного лікування в амбулаторних умовах та при необхідності, в разі погіршення самопочуття звернення до служби екстреної медичної допомоги. 27.10.2021 при повторному звернення ОСОБА_5 призначено проведення ПЛР тестування, 28.10.2021 тестування було проведено, 29.10.2021 отримано позитивний результат. Медичним персоналом будо оформлено екстрене повідомлення про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення (форма №058/о), яке було відправлене до Козелецького відділення ДУ «Чернігівський ОЦКПХ МОЗ України», працівник якого повідомив ОСОБА_5 про виявлене захворювання та роз`яснив пацієнту про необхідність дотримання санітарно-протиепідемічних заходів щодо запобігання розповсюдженню хвороби. Відповідно до висновку комісії: діагноз «Гостра респіраторна вірусна інфекція. COVID-19, підтверджений лабораторно, легка форма» був встановлений у хворого ОСОБА_5 на підставі клінічних даних, об`єктивного обстеження, флюорографії органів грудної клітки №34122 від 26.01.2021 та результату ПЛР-тестування від 28.10.2021. Під час лікування хворий у динаміці спостерігався сімейним лікарем. Перебіг захворювання пацієнта розцінений лікарем як легкий, який не потребує призначення противірусних препаратів, гормональної терапії, кисневої підтримки та інших специфічних заходів, які призначаються пацієнтам із середнім чи важким перебігом захворювання. Пацієнти із легким перебігом не потребують реабілітації у постковідному періоді. Медична допомога хворому надавалася відповідно до його стану, клінічних ознак захворювання, результатів проведених обстежень та згідно протоколів лікування. Враховуючи відповідність лікування, що проводилося, стану хворого, результатів проведених обстежень та протоколів лікування, фактів неналежного виконання чи невиконання сімейним лікарем своїх професійних обов`язків, недбалого чи несумлінного до них ставлення, комісією не встановлено.

Перевіряючи доводи апелянта, суд апеляційної інстанції виходить з того, що ст.139 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого. При цьому, ані із заяви ОСОБА_5 ані в ході досудового розслідування таких фактів не встановлено.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий проаналізував отримані докази та співставив їх на предмет наявності складу злочину, прийшов до висновку що хоча ОСОБА_5 і підтверджено діагноз «Гостра респіраторна вірусна інфекція. COVID 19, підтверджений лабораторно, легка форма», медична допомога хворому надавалася відповідно до його стану, клінічних ознак захворювання, результатів проведених обстежень та згідно протоколів лікування. Фактів неналежного виконання чи невиконання сімейним лікарем своїх професійних обов`язків, недбалого чи несумлінного до них ставлення, комісією не встановлено. Легкий перебіг хвороби не міг спричинити тяжкі наслідки для хворого.

Відтак, колегія суддів констатує відсутність об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, оскільки медична допомога пацієнту фактично надавалась, що не заперечує сам заявник, проте не в тому обсязі, як він вважав за доцільне, що з позицію суду апеляційної інстанції є суб`єктивним баченням особи, яка не є лікарем. Більше того клініко - експертної комісія спростувала неналежне виконання чи невиконання сімейним лікарем своїх професійних обов`язків, недбалого чи несумлінного до них ставлення.

Зокрема, суд апеляційної інстанції підкреслює, що відповідно до вказаного складу злочину можливість настання тяжких наслідків для хворого повинна бути реальною. Це такий стан хворого, за якого невтручання медичного працівника, тобто ненадання необхідної допомоги, може призвести до його смерті чи настання інших тяжких на¬слідків (тілесні ушкодження, ускладнення хвороби тощо).

Жодних даних як зі слів заявника ОСОБА_5 , так і будь-яких інших медичних документів щодо тяжких наслідків, які спричинило захворювання дізнавачем встановлено не було.

Відтак, апеляційний суд констатує, що слідчим у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, допитано потерпілого, свідків та надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова слідчого вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, є вірними висновки слідчого судді про те, що в ході досудового розслідування дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КК України. Всі попередні вказівки прокурора у кримінальному провадженні при скасуванні попередніх постанов дізнавача були виконані, а тому судом не встановлено неповноти досудового розслідування, що могла вплинути на об`єктивність прийнятті рішення дізнавачем.

Підстав для скасування постанови слідчого судді, про що просить апелянт, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 є законним і обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження №60000362 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4