Справа №693/872/21
Провадження № 1-кп/693/85/23
В И Р О К

Іменем України

24.04.2023 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальні провадження №0000164 від 1 вересня 2021 року та №0000175 від 7 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15 червня 2021 року Жашківським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин,

-25 жовтня 2021 року Жашківським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

-10 лютого 2022 року Жашківським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням приписів ст. 72 КК України, призначено за сукупністю вироків покарання шляхом складання призначених покарань та визначено остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 29 днів,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

адвокат ОСОБА_5

установив:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість, 25 серпня 2021 року близько о 16 годині 00 хвилин, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке обладнане дерев`яним парканом, вільний доступ до якого обмежено, де реалізуючи свій умисел, шляхом пошкодження вхідних дверей будинку, проник до вказаного приміщення, та із спальної кімнати викрав плазмовий телевізор марки «EUROSKY», моделі «Е32LHRT2C», що належить ОСОБА_6 , 1958 року народження, після чого із викраденим майном, з місця події зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно в той день заліз через вікно у будинок потерпілого та забрав телевізор. Із будинку вийшов через двері. Пояснив, що йому

було відомо, що вдома у потерпілого нікого немає. Телевізор планував продати.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Зазначив, що дуже кається у вчиненому.

Прокурор та адвокат не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість, 7 вересня 2021 року близько о 12 годині 20 хвилин, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке обладнане дерев`яним парканом, вільний доступ до якого обмежено, де реалізуючи свій умисел, шляхом відмикання замка, проник у сховище - погреб, двері якого були закриті, звідки викрав електроінструмент «болгарку». Марки «DWT WS - 125 L», що належить ОСОБА_7 , 1983 року народження, після чого із викраденим майном, з місця події зник.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_7 , який пояснив, що зберігав «болгарку» на сходинках в погреб. Коли побачив, що вона зникла, написав заяву в поліцію.

ОСОБА_3 неодноразово змінював свої покази, спочатку заявивши про повне визнання провини, пояснив, що був на автостанції, гуляв цілу ніч. Вранці пішов до дому, по дорозі захотів пити. Зайшов на подвір`я, щоб попросити води, постукав у вікно та двері, але ніхто не відкрив. Побачив погреб, думав, що там є компот, відкрив замок та зайшов. На сходинах лежала «болгарка», яку він забрав з собою, щоб продати.

В судовому засіданні досліджено відеозапис, на якому ОСОБА_3 надає пояснення, аналогічні наданим в залі суду.

На наступному судовому засіданні змінив покази та зазначив, що його примусили взяти на себе провину, але він «болгарку» не крав. Телевізор у сусіда він дійсно викрав, але до «болгарки» не має жодного відношення. Проте, після дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, ОСОБА_3 свою провину визнав в повному обсязі. Від повторного допиту відмовився, зазначив, що вже все розповів раніше.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про

повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Аналогічна позиція викладена і в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08.02.2021 року у справі № 390/235/19, у якій вказано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частинами статті) КК України, які є тотожними кримінальними правопорушеннями та не мають самостійної санкції, окремо покарання не призначається.

При цьому, Верховним судом звернуто увагу, що законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, неодноразово судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вироком від 10 лютого 2022 року Жашківським районним судом Черкаської області ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням приписів ст. 72 КК України, призначено за сукупністю вироків покарання шляхом складання призначених покарань та визначено остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 29 днів.

На теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№ 16) з 8 червня 2022 року за вищенаведеним вироком. Початок строку відбування покарання 20 квітня 2022 року.

Частиною 4 ст. 70 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному

правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень,

зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В свою чергу, за приписами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що до призначеного судом ОСОБА_3 у цьому провадженні покарання слід частково приєднати невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 10.02.2022 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженню не обирався.

Загальна сума витрат на проведення судової експертизи складає 686,48 грн.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Приєднати до призначеного покарання частину невідбутого покарання за попереднім вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 10.02.2022 року, визначивши остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 дня позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 20 квітня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 686,48 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази - плазмовий телевізор марки «EUROSKY», моделі «Е32LHRT2C», електроінструмент «болгарка» марки «DWT WS - 125 L» - залишити в розпорядженні власників.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1