Дата документу 03.04.2023
Справа № 501/794/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000102 від 22 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, Республіка Молдова, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, на утримані дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2023 року, приблизно о 18.30 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення прибув до магазину «ЄВА», що належить на праві користування товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» (надалі ТОВ «РУШ») та розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Данченка, буд. 1, та перебуваючи в приміщенні зазначеного магазину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затверджений Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затверджений Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затверджений Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затверджений Законом України 19 лютого 2023 року № 8419) в Україні введено воєнний стан з 05.30 год. 24 лютого 2022 року, умисно таємно викрав з торгівельної полиці туалетну воду «Versace Bright Crystal», об`ємом 30 мл.

Переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_5 взяв зазначений товар з полиці, сховав його у кишеню куртки, після чого пройшовши касову лінію та не розрахувавшись за викрадений товар, вийшов з магазину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1521,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

28 лютого 2023 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим (на той час підозрюваним) ОСОБА_5 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту в судовому провадженні, сторонами погоджено покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування зазначеного покарання з випробуванням.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Угоду укладено за письмовою згодою представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (ч.4 ст.469 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, беззастережно визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену з ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, захисник ОСОБА_4 проти затвердження угоди не заперечувала.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що матеріальний збиток ТОВ «РУШ» відшкодовано, цивільний позов до обвинуваченого не заявлявся.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, прокурора та думку захисника, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який належить до тяжких злочинів відповідно до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та викладені у ст. 476 КПК України наслідки її невиконання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження прав щодо оскарження вироку, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-374, 474-475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2023 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: туалетну воду «Versace Bright Crystal» - повернути ТОВ «РУШ».

Процесуальні витрати у розмірі 200,00 грн, пов`язані із залученням експерта, стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя