ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області об`єднане кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000165 від 28 грудня 2021 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не депутата, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, а саме 23.06.2021 вироком Підволочиського районного суду за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 та ст.126-1 КК України до остаточного покарання у вигляді 150-ти годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.126-1, ч.2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному будинку в с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, ОСОБА_6 , систематично, а саме: 28.05.2019 року, 17.09.2019 року та 05.10.2019 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: с. Іванівка Підволочиськї ТГ Тернопільського району Тернопільської області, будучи в стані гніву, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, виражав на адресу своєї матері ОСОБА_4 словесні образи та погрози побиття, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Після вчинення домашнього насильства у вказані вище дні ОСОБА_4 викликала працівників Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали стосовно ОСОБА_6 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Підволочиського районного суду в Тернопільській області від 03.07.2019 р., 24.09.2019 р. та 10.10.2019 р. ОСОБА_6 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23 червня 2021 року вироком Підволочиського районного суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 та ст.126-1 КК України та призначено остаточне покарання.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_4 , будучи при цьому тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 17 грудня 2019 року, приблизно о 16:00 год., перебуваючи в стані гніву, на вулиці с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, проявив відносно своєї матері ОСОБА_4 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу. Надалі, через деякий час, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання, що в с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, продовжив словесно ображати свою матір ОСОБА_4 , почав умисно її штовхати обома руками в область плечей, чим завдав фізичного болю, після чого вигнав її з місця спільного проживання.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_4 , будучи при цьому тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 та ст.126-1 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 28 грудня 2021 року, приблизно о 22:00 год., перебуваючи в стані гніву по місцю спільного проживання, що в с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, проявив відносно своєї матері ОСОБА_4 акт психологічного та фізичного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу. Також під час вказаного словесного конфлікту ОСОБА_6 умисно наніс своїй матері ОСОБА_4 удар рукою по обличчі, чим завдав їй фізичного болю, після чого вигнав її з місця спільного проживання.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_4 завдано психологічних та фізичних страждань, а також призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у домашньому насильстві, тобто в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 , було засуджено вироком Підволочиського районного суду від 23.06.2021р. за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 та ст126-1 КК України, який набрав законної сили, до покарання у вигляді 150-ти годин громадських робіт.

Так 10 вересня 2021 року, ОСОБА_6 начальником Тернопільського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного покарання.

Того ж дня, ОСОБА_6 вручено направлення до Підволочиської селищної ради від 10.09.2021 №41/12/1501-21 для відпрацювання 150-ти годин громадських робіт.

Громадські роботи, згідно розпорядження голови Підволочиської селищної ради №111-од від 11.11.2021 року, ОСОБА_6 повинен був відпрацьовувати в с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району з 12 листопада 2021 року.

Надалі, 11.11.2021 року начальником Тернопільського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 з засудженим ОСОБА_6 проведена бесіда виховного характеру про порядок та правила відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також під підпис роз`яснено факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

Надалі, засуджений ОСОБА_6 будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, умисно не приступив до виконання громадських робіт у листопаді 2021 року.

Відповідно до довідки виданої старостою с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району від 03.12.2021р. ОСОБА_6 у старостат с. Іванівка не з`явився для відпрацювання громадських робіт не приступив.

28.12.2021 року начальником Тернопільського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 з засудженим ОСОБА_6 проведена бесіда виховного характеру про порядок та правила відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також під підпис роз`яснено факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

Крім цього, складено акт спільного відвідування під облікового за місцем проживання спільно із старостою с. Іванівка ОСОБА_8 , під час якого встановлено, що ОСОБА_6 проживає в с. Іванівка, ніде офіційно не працює, поважні причини неприбуття для відбування громадських робіт відсутні.

Надалі, засуджений ОСОБА_6 будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, умисно не приступив до виконання громадських робіт у грудні 2021 року.

Відповідно до довідки виданої старостою с. Іванівка Підволочиської ТГ Тернопільського району від 23.12.2021 року ОСОБА_6 у старостат с. Іванівка не з`явився, для відпрацювання громадських робіт не приступив.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 , достовірно знаючи про необхідність відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного йому за вироком суду, умисно, свідомо, без поважних причин, ухилився від відбування покарання, не відпрацювавши встановлених йому 150-ти годин громадських робіт.

За вказаних обставин, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, погодився повністю із формулюванням обвинувачення та обставинами вчинення кримінальних правопорушень, що зазначені у обвинувальних актах.

Потерпіла ОСОБА_4 скористалась наданим їй правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовилась давати показання та відповідати на запитання, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 являється її сином.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_6 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно обвинувальних актів за ст. 126-1, ч.2 ст. 389 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, тобто в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, а також за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

З характеризуючи даних особу обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у с. Іванівка тернопільського району Тернопільської області. Проживає разом із матір`ю, не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, алкоголем не зловживає. З сусідами не конфліктує. Зауважень від старости не має.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ст. 65, КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, важчий з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.

Також, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, відсутність обставини, що обтяжують покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі відповідно до санкцій статтей обвинувачення, і призначити покарання за сукупності злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом із тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст.71 КК України та роз`яснень ч.2 п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8, від 06 листопада 2009 року №11), якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нові злочини, суд вважає за необхідне на підставі ст.71 КК України поглинути покарання, призначене вироком Підволочиського районного суду від 23 червня 2021 року яким його було засуджено до 150 годин громадських робіт, перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді громадських робіт на 19 днів обмеження волі і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі, а саме CD+R компакт-диск з відео записом залишити при матеріалах справи.

Цивільний позов а також процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, клопотань зі сторони обвинувачення не поступало.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 126-1, ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 126-1 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

за ч.2 ст. 389 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.71 КК України поглинути покарання, призначене за вироком Підволочиського районного суду від 23 червня 2021 року яким його було засуджено до 150 годин громадських робіт, перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді громадських робіт на 19 днів обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначити у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок періодично з`являтись до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право у суді отримати копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно, після його проголошення.

Учаснику судового провадження який не був присутнім під час судового засідання, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1