Справа № 405/4414/22
провадження № 1-кс/405/2811/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2022 року №0000603, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Знам`янка Кіровоградської області, українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, з середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з начальником відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 15.08.2022 за фактом того, що ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та узгоджено з ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, очолюваної ним організованої групи, вчинив вимагання вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене злочинною організацією. Тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
28.09.2022 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчиненя незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.
Необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчий в клопотанні стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисники підозрюваного - адвокати заперечували щодо задоволення клопотання.
Підозрюваний позицію адвокатів підтримав, проти клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, в задоволенні клопотання просив відмовити.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які додані до клопотання, заслухавши прокурора, захисників та підозрюваного слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000603 від 15.08.2022 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 4 ст.189 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 1-3 витяг з ЄРДР від 15.08.2022).
Встановлено, що на початку липня 2018 року у м. Кропивницькому була створена і готова діяти злочинна організація у складі 5-х осіб: утримуваних під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та перебуваючих на волі ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .
Створена за вказаних обставин, злочинна організація, учасники якої попередньо домовились про спільну, узгоджену, заздалегідь сплановану, систематичну протиправну діяльність, спрямовану на досягнення єдиного для них злочинного результату незаконного збагачення за рахунок вчинення вимагань, за своїм кількісним і якісним складом мала ознаки злочинної організації, оскільки:
?являла собою об`єднання із 5-х осіб, учасників злочинної діяльності попередньо зорганізованих і згуртованих до її початку, з розподілом, при цьому, вказаних протиправних функцій (ролей) у відповідності до заздалегідь опрацьованого ОСОБА_4 згаданого плану, схваленого усіма учасниками групи;
?група мала організатора і керівника в особі ОСОБА_4 , який створив ЗО, спланував її діяльність, розподілив між її членами злочинні функції маючи намір здійснювати, шляхом координації, їх взаємодію та забезпечувати безперебійне функціонування групи своїм злочинним авторитетом та впливом;
?злочинні дії з примушування ув`язнених до передачі грошових коштів, планувалося спрямовувати на досягнення єдиного злочинного результату отримання незаконного доходу, шляхом тотожних, протиправних дій, які з самого початку охоплювались єдиним умислом учасників групи, були розраховані на тривалий, невизначений період часу, як один продовжуваний злочин.
Дані ознаки та стабільний склад учасників, вказують на стійкість групи.
У ході злочинної діяльності, членами групи планувалося активно, незаконно використовувати мобільні телефони, як для координації своїх протиправних дій, так і зв`язку з рідними ув`язнених для залякування їх у ході телефонних розмов з метою забезпечення виконання пред`явлених вимог.
Отже, з врахуванням вище вказаних ознак, особи у складі ОСОБА_4 організатора та керівника, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як виконавців, являлась злочинною організацією із запланованими наперед предметом, видом та способом злочинної діяльності.
Діючи спільно й узгоджено, з метою досягнення єдиного злочинного результату, у відповідності до злочинного плану та передбаченим ним розподілом ролей, члени групи, очолювані ОСОБА_4 здійснювали умисні, систематичні, тотожні незаконні дії, пов`язані з вимаганням чужого майна.
При цьому, утримуючись у різних камерних приміщеннях слідчого ізолятора, ОСОБА_9 , внаслідок неналежного виконання вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення», в порушення Правил внутрішнього розпорядку в місцях тримання затриманих, мали можливість вільного пересування в межах режимного корпусу та із камери в камеру, користуватися мобільними телефонами.
Дані обставини створювали членам організації сприятливі умови для безпосередньої злочинної діяльності, навіть в примусовій ізоляції.
Користуючись бездіяльністю працівників ізолятора, а іноді й прямого потурання з їх боку, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , викликали до камери «смотрящего» - ОСОБА_9 , де за його участю, діючи спільно й узгоджено, пред`являли протиправні вимоги сплатити в «общак» гроші, начебто, програні в карти, або ж за те, що вони розповсюджували наркотичні засоби та психотропні речовини, погрожуючи при цьому, вбивством чи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
При відмові ув`язненого виконати їхню незаконну вимогу, застосовували до них фізичне насильство.
У результаті зазначених протиправних дій, в`язні потерпілі, були вимушені звертатися до родичів з проханням виконати вимоги членів групи та перерахувати гроші на надані ними номери карткових рахунків.
У ряді випадків, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за відома ОСОБА_4 , маючи інформацію щодо рідних та близьких в`язнів, незаконно використовуючи мобільні телефони, у ході телефонних розмов, особисто спонукали їх до перерахування на надані ними номери карткових рахунків грошових коштів, погрожуючи у разі невиконання вимог, застосуванням насильства.
Розуміючи реальність погроз та наслідки відмови від виконання пред`явлених вимог, потерпілі та їхні родичі були вимушені забезпечувати їх виконання шляхом перерахування грошей на визначені членами групи банківські рахунки з використанням банкоматів, терміналів, мобільних телефонів з підключеним додатком «Приват24».
Для отримання грошей, перерахованих у якості задоволення рідними й близькими ув`язнених пред`явлених до останніх протиправних вимог, члени групи, через свого співучасника, ОСОБА_12 , за відома та згоди організатора ОСОБА_4 використовували оформлені на ім`я його діда - ОСОБА_14 платіжні картки «Приват Банку»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Крім того, з цією ж метою, використовували картки «Приватбанку» через осіб мешканців м. Кропивницького: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , оформленими на діюче прізвище його дружини ОСОБА_17 .
При цьому, отримуючи на вказані рахунки грошові кошти та витрачаючи їх, за вказівками членів групи, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не були обізнані, щодо злочинного походження цих коштів.
Із вище перелічених банківських карток, картки за номерами НОМЕР_8 та НОМЕР_9 були виявлені та вилучені у ході обшуків згідно протоколів від 27.05.2020, за місцем мешкання у м. Кропивницькому, відповідно ОСОБА_15 по АДРЕСА_2 та ОСОБА_18 по АДРЕСА_3 .
До вчинення членами злочинної організації ряду епізодів вимагань, за відома та згоди ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , залучалися утримувані в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на прізвисько « ОСОБА_20 », ОСОБА_21 на прізвисько « ОСОБА_22 », ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_6 на прізвисько « ОСОБА_25 », які хоча й не входили до складу злочинної органзації, але приймали активну участь у вчиненні вимагань.
В період часу з 10.07.2018 по 17.11.2019 ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у складі створеної ОСОБА_4 злочинної органзації, діючи спільно й узгоджено із залученими у скоєння окремих епізодів ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 вчиняли тяжкі та особливо тяжкі злочини а саме:
1. Наприкінці липня 2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у складі злочинної організації, діючи спільно і узгоджено вчинили вимагання відносно ув`язненого, утримуваного в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» за скоєння ряду злочинів ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З цією метою, обравши його об`єктом посягання, 10.07.2018 року ОСОБА_10 і ОСОБА_27 за вказівкою призначеного по ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» «смотрящего» ОСОБА_9 , якого призначив «злодій в законі» ОСОБА_4 та керував його діями, викликали ОСОБА_26 до камери № 190, де на той час утримувався ОСОБА_9 .
Останній, діючи узгоджено зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заявив, що ОСОБА_26 «повинен приносити користь та грати в карти», а якщо він відмовиться це робити, його поб`ють.
Розуміючи, що пропозиція грати в карти є приводом для подальшого спонукання його до сплати грошових коштів під виглядом «програшу», але побоюючись застосування до нього фізичного насильства, ОСОБА_26 вимушений був погодитись.
Примусивши останнього до неодноразових, протягом липня 2018 року ігор в карти, так звану «триню», які відбувалися за їх участю в камері № 165, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у результаті систематичних обманних дій, досягали бажаного для них результату програшу ОСОБА_26 .
Отримавши так званий «привід» для висунення ОСОБА_26 майнових вимог, начебто повернення карточного боргу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 поставивши до відома учасника групи ОСОБА_12 , та організатора ОСОБА_4 щодо запланованого відносно ОСОБА_26 вимагання грошей, за його згодою, вчинили наступні протиправні дії.
Наприкінці липня 2018 року, вечірньої пори, реалізовуючи злочинні наміри на вчинення вимагання грошей ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_9 викликав ОСОБА_26 до камери № 174, де на той час утримувався ОСОБА_9 та перебував ОСОБА_11
Вчиняючи спільні узгоджені дії, спрямовані на протиправне, рішуче спонукання ОСОБА_26 до передачі на їх користь грошових коштів під приводом повернення боргу за програш у карти, ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 почали наносити ОСОБА_26 удари кулаками й ногами у різні частини тіла, спричиняючи фізичний біль.
При цьому, супроводжуючи свої насильницькі дії лайкою, у грубій формі, пред`являючи зазначені вимоги, погрожували у разі їх невиконання заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та позбавленням життя.
Після завершення насильства ОСОБА_9 наказав ОСОБА_26 до ранку сплатити грошові кошти у сумі 5 000 грн. на рахунок в АТ КБ «Приват Банку» ОСОБА_14 діда ОСОБА_12 , номер картки якого, надав ОСОБА_10 .
Цього ж вечора, ОСОБА_26 усвідомлюючи реальність погроз, побоюючись за своє життя і здоров`я, на виконання протиправних вимог членів групи, зателефонував своїм знайомим, особи яких не встановлено, які перерахували вказану суму, на зазначений ОСОБА_10 , банківський картковий рахунок ОСОБА_14 .
У подальшому, ОСОБА_12 , виконуючи покладені на нього злочинним планом обов`язки, використовуючи банківську картку на ім`я ОСОБА_14 , зняв з його рахунку готівкою вказану суму коштів та, за вказівкою ОСОБА_9 , обернув на потреби членів групи, шляхом витрачання на придбання продуктів харчування, інших предметів ужитку та надсилання їх до слідчого ізолятора у вигляді передач і посилок.
Таким чином, внаслідок вимагання, вчиненому членами злочинної органзації ОСОБА_26 завдана майнова шкода у сумі 5000 грн.
Отже, за вказаних обставин, ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та узгоджено з ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, очолюваної ним організованої групи, вчинив вимагання вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене злочинною організацією, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Продовжуючи передбачені злочинним планом протиправні дії, спрямовані на вчинення вимагань, членами злочинної організації на чолі з ОСОБА_4 та виконавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участі втягнутого ними із числа ув`язнених «блатних», утримуваних в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на прізвисько « ОСОБА_20 », в період часу з 13 по 15 липня 2018 року, вчинили наступні факти вимагання.
При цьому, останній, хоча і не входив до складу ЗО, однак вступивши в злочинний зговір з членами злочинної організації, за попередньою змовою з ними, вчинив активні протиправні дії, спрямовані на пред`явлення вимог щодо передачі чужого майна із застосуванням насильства та погроз.
Так, отримавши інформацію, щодо ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які 13.07.2018 року поміщених до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для тримання під вартою за вчинення злочинів передбачених ст. 307 КК України, члени ЗО на чолі з ОСОБА_4 та виконавцями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обрали їх об`єктами посягання, як ув`язнених, які повинні платити гроші в «общак», вже, лише за те, що по «поняттях» є «баригами», тобто особами, що вчинили злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Залучивши до реалізації злочинних намірів ОСОБА_19 , який попередньо надав згоду на участь у спільному вчиненні вимагання, вступивши, тим самим з членами організованої групи у злочинну змову, ОСОБА_9 надав вказівку ОСОБА_19 завести до нього в камеру наново прибулих вказаних ув`язнених для оголошення їх «баригами» й пред`явлення зазначених протиправних вимог.
Цього ж дня, 13.07.2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_19 , виконуючи вказівку ОСОБА_9 , завів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 до камери № 190, де в цей час перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , об`єднанні єдиним наміром на примушування вказаних ув`язнених до передачі грошей.
Реалізовуючи дані наміри, ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_4 , використовуючи свій вплив «смотрящего», у грубій, нецензурній формі заявив ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , що вони є «баригами», а тому повинні підготувати й передати гроші для потреб «общака».
В цей же день, у вечірній час, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , продовжуючи узгоджені протиправні дії, з метою залякування та примушування ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 до виконання пред`явленнях їх протиправних вимог, почергово викликали їх до камери № 190, де діючи спільно й узгоджено, з відома і згоди ОСОБА_12 , у грубій, нецензурній формі, погрожуючи вбивством та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, знову вимагали не пізніше наступного дня сплатити грошові кошти у сумах: ОСОБА_30 15 000 грн., ОСОБА_29 3000 грн., ОСОБА_28 1000 грн.
При цьому, для підтвердження погроз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , діючи спільно й узгоджено нанесли ОСОБА_28 й ОСОБА_30 та ОСОБА_29 , численні удари руками й ногами у різні частини тіла, спричинивши фізичний біль.
Довівши, таким злочинним способом до свідомості ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 серйозність злочинних намірів, які були сприйняті ними як реально небезпечні для їхнього життя і здоров`я, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 отримали згоду на виконання потерпілими пред`явлених до них вимог.
Надавши через ОСОБА_10 номери банківських карток, зажадали перерахувати на них кожним вимагаємі від них вищезгадані суми грошових коштів.
Розуміючи небезпечність наслідків відмови це зробити, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 задовольнили пред`явлені до них незаконні вимоги.
Однак, в подальшому, ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , у зв`язку зі звільненням їх з-під варти під заставу, відмовились від виконання взятих на себе, під фізичним примусом, обіцянок перерахувати вимагаємі від них суми грошових коштів.
Отже, за вказаних обставин, ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та узгоджено з ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, очолюваної ним організованої групи, вчинив вимагання вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене Злочинною організацією, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Продовжуючи, у складі злочинної організації, передбачену злочинним планом протиправну діяльність із систематичних вимагань грошових коштів у в`язнів СІЗО, члени організованої групи яку організував та керував діями усіх учасників злочинної організації ОСОБА_4 та виконавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та поставивши до відома ОСОБА_12 , який був на волі, за участі втягнутого ними із числа ув`язнених «блатних», утримуваних в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 29.10.2018 року вчинили наступні епізоди вимагання.
Отримавши інформацію, щодо платоспроможності утримуваного у згаданому СІЗО за вчинення ряду злочинів ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , члени групи обрали предметом посягання його грошові кошти, а способом заволодіння ними вимагання.
29.10.2018 близько 20:00 год., за вказівкою ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , використовуючи свій вплив «смотрящего», викликав ОСОБА_31 до камери № 174, де крім нього перебували, інші члени ЗО ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та залучений до здійснення даного протиправного наміру ОСОБА_23 , який попередньо надав згоду на участь у системному вчиненні вимагання, вступивши, тим самим, з членами організованої групи у злочинну змову.
Реалізовуючи злочинні наміри, ОСОБА_9 , у погрозливій формі потребував від ОСОБА_31 приймати участь у іграх в карти та сплачувати програні суми грошових коштів в «общак».
Почувши відповідь ОСОБА_31 , що він не буде це робити, оскільки не має грошей, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_23 , з метою спонукання його до задоволення пред`явлених протиправних вимог, вчинили фізичні насильницькі дії.
При цьому, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , використовуючи почергово фрагмент пластикової водопровідної труби, почали наносити ОСОБА_31 численні удари по голові, тулубу, в пах, а ОСОБА_23 руками й ногами у різні частини тіла, спричиняючи потерпілому фізичний біль.
Супроводжуючи дані насильницькі дії, вимогами сплатити їм 20 000 грн., погрожували вбивством, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, як йому, ОСОБА_31 , так і членам його сім`ї.
Застосування до ОСОБА_31 фізичного насильства підтверджено виданим ним слідству фотознімком, з наявними на тілі потерпілого слідами тілесних ушкоджень.
Довівши, вказаним насильницьким способом до свідомості ОСОБА_31 серйозність своїх злочинних намірів, які були сприйняті ними як реально небезпечні для життя і здоров`я його та близьких йому людей, учасники злочину отримали згоду на виконання потерпілим пред`явлених вимог.
З метою їх задоволення, ОСОБА_31 , цього ж дня, та двох наступних, кількома траншами, перерахував через свою матір ОСОБА_32 , попередньо попередивши її це зробити на отриманий від ОСОБА_10 номер карткового рахунку в АТ КБ «Приват Банку» з використанням останньою мобільного додатку «Приват24», вимагаєму від нього суму коштів.
Банківською випискою руху коштів по АТ КБ «Приват Банк» підтверджено поповнення ОСОБА_33 , вказаним способом, карткового рахунку № НОМЕР_9 , відкритого у вказаному банку на ім`я ОСОБА_17 , зокрема:
-29.10.2018, біля 16 год. 21 хв. 10 500 грн.;
-29.10.2018, біля 17 год. 35 хв. 100 грн.;
-29.10.2018, біля 18 год. 03 хв. 50 грн.;
-29.10.2018, біля 19 год. 20 хв. 5 000 грн.;
-29.10.2018, біля 19 год. 44 хв. 1 100 грн.;
-30.10.2018, біля 16 год. 56 хв. 1 500 грн.;
-31.10.2018, біля 15 год. 54 хв. 600 грн.;
-31.10.2018, біля 21 год. 48 хв. 400 грн., а всього на суму 19 250 грн.
Дана сума коштів була отримана ОСОБА_16 з використанням вказаної картки на дівоче прізвище його дружини ОСОБА_17 та використана за вказівкою організатора злочинної організації ОСОБА_4 , шляхом витрачання на придбання продуктів харчування та інших предметів ужитку і надання їх до СІЗО у вигляді передач і посилок.
При цьому ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не були обізнані, щодо злочинного характеру походження цих коштів.
Отже, за вказаних обставин, ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та узгоджено з ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, очолюваної ним організованої групи, вчинив вимагання вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене Злочинною організацією, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Обравши черговим об`єктом злочинного посягання ув`язненого до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_34 ІНФОРМАЦІЯ_12 , за вчинення ним злочину передбаченого ст. 307 КК України, члени злочинної організації, яку організував ОСОБА_4 та її учасниками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , за участю втягнутих ними у скоєння даного злочину утримуваних в слідчому ізоляторі ОСОБА_23 та ОСОБА_21 вчинили наступний епізод вимоги передачі їм грошових коштів.
При цьому двоє останніх, хоча й не входили до складу організованої злочинної групи, однак вступивши в злочинний зговір з її членами за попередньою змовою з ними, вчинили систематичні протиправні дії, спрямовані на пред`явлення вимоги щодо передачі чужого майна із застосуванням насильства і погроз.
Так, отримавши інформацію від ОСОБА_10 , який згідно злочинного плану, виявляв серед в`язнів слідчого ізолятору утримуваних за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що до ОСОБА_34 як саме такої особи, ОСОБА_9 наказав членам групи вчинити відносно нього вимагання грошей.
Залучивши до реалізації злочинних намірів ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , які попередньо керуючись корисливими мотивами, надали згоду на участь у спільному вчиненні вимагання, вступивши, тим самим, з членами злочинної організації в злочинну змову з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у складі ЗО за попередньою змовою з ОСОБА_23 , ОСОБА_21 вчинили наступні протиправні дії:
20.04.2019 близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_23 виконуючи вказівку ОСОБА_9 якому надав вказівку ОСОБА_4 викликав ОСОБА_34 до камери №166, де на той час перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . ОСОБА_21 об`єднані єдиним наміром на примушування його до передачі грошей.
Реалізуючи дані наміри ОСОБА_9 використовуючи свій вплив «смотрящого», у грубій формі заявив ОСОБА_34 , що той є «баригою», який здійснює торгівлю наркотиками, а тому повинен сплатити 50000 грн.
Отримавши від ОСОБА_34 відмову це зробити, ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 з метою спонукання його до задоволення пред`явлених протиправних вимог, діючи спільно й узгоджено з відома та згоди ОСОБА_12 вчиняючи насильницькі дії та погрожуючи вбивством із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, нанесли ОСОБА_34 численні удари кулаками та ногами в обличчя та інші частини тіла, вибили кілька зубів.
Спричинивши ОСОБА_34 тілесні ушкодження від яких той втратив свідомість, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_23 ОСОБА_21 , тим самим, у ході вимагання вчинили насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Протягом наступних двох днів, післяобідньої пори 21.04.2019 та близько 10 год. 22.04.2019, ОСОБА_9 та ОСОБА_21 , діючи узгоджено за вказівкою ОСОБА_4 зі ОСОБА_35 та ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 викликавши ОСОБА_34 , в камеру №166 вимагали від нього ту ж суму грошових коштів - 50000 грн, супроводжуючи вимоги насильницькими діяннями шляхом нанесення побоїв.
Крім того ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_4 , діючи у спільних корисливих інтересах учасників злочину незаконно використовуючи мобільний телефон, відрекомендувавшись «смотрящим» повідомив ОСОБА_36 - співмешканку ОСОБА_34 у вчиненні відносно останнього насильства за те, що він торгував наркотиками і щоб його більше не били в погрозливій формі потребував до кінця травня 2019 сплатити 6900 грн.
Не схиливши ОСОБА_34 до бажаного результату сплатити вимагаєму від нього суму грошей ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_4 , діючи узгоджено з членами групи та ОСОБА_21 і ОСОБА_23 надав вказівку ОСОБА_10 відповідальному у групі за організацію і проведення у шахрайський спосіб карточних ігор, примусити ОСОБА_34 прийняти участь у цих іграх та спонукати його в подальшому до сплати грошей під виглядом програшу в карти.
У виконання вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 22.04.2019, біля 20год., відвів ОСОБА_34 , до камери №165, де зазвичай проводились карточні «турніри», та нанісши удар кулаком в обличчя примусив його грати в карти з іншими ув`язненими примушуючи і в подальшому приймати участь у таких іграх.
09.05.2019 ОСОБА_10 діючи узгоджено з членами групи та ОСОБА_23 , ОСОБА_21 в приміщенні камери №98, де утримувався ОСОБА_34 пред`явив йому вимогу сплатити борг у сумі 10000 грн. за програш в карти.
Розуміючи, що вимагаєма від нього грошова сума так званого «програшу», насправді є результатом обманних дій під час гри, але усвідомлюючи реальність погроз застосування до нього та його рідних подальшого насильства, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та навіть вбивства, ОСОБА_34 погодився виконати пред`явлені до нього протиправні вимоги та передати зазначену суму коштів.
З цією метою ОСОБА_34 у телефонній розмові із ОСОБА_36 попросив перерахувати на отриманий ним від ОСОБА_10 картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_14 вимагаєму від нього суму грошей.
ОСОБА_36 , яка також на передодні отримала від ОСОБА_9 погрози вчинити насильство, сприйнявши їх як реальні, перерахувала особисто з картки відкритої на ім`я ОСОБА_37 , котра перебувала в користуванні у неї, на картковий рахунок № НОМЕР_4 та № НОМЕР_11 відкриті на ім`я ОСОБА_14 кількома транзакціями вимагаєму від ОСОБА_34 суму грошей, шляхом переводу, через термінал з картки на картку.
Банківською випискою руху коштів по АТ КБ «Приватбанк» підтверджено поповнення грошовими коштами вказаним способом: ОСОБА_37 рахунку № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_14 23.05.2019 о 16 год. 04.хв. в сумі 1700 грн., 23.05.2019 о 16 год. 35 хв. в сумі 850 грн., 25.05.2019 о 20 год. 16 хв. в сумі 2650 грн. ОСОБА_36 рахунку № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_14 19.06.2019 в сумі 3234 грн., всього на суму 8434 грн.
В подальшому ОСОБА_12 виконуючи покладений на нього злочинним планом обов`язок використовуючи зазначені банківські картки на ім`я ОСОБА_14 зняв з їх рахунку готівкою вказані суми коштів та за вказівкою ОСОБА_4 , обернув на потреби членів групи шляхом витрати на придбання продуктів харчування, інших предметів ужитку та надсилання їх до слідчого ізолятору у вигляді передачі посилок.
Внаслідок вимагання ОСОБА_34 завдана майнова шкода у вказаній сумі.
Отже, за вказаних обставин, ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та узгоджено з ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, очолюваної ним організованої групи, вчинив вимагання вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене Злочинною організацією, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри:

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
28.09.2022 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Під час розгляду клопотання також встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого (а.к. 26-28), протоколом допиту потерпілого (а.к. 30-32), протоколом допиту потерпілого (а.к. 34-36), протоколом допиту потерпілого (а.к. 38-40), повідомленням про підозру (а.к. 63-83), протоколом допиту потерпілого (а.к. 109-111), протоколом допиту свідка (а.к. 118-120) та іншими матеріалами.
Слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обгрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Крім того, термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Разом з тим, слідчим суддею не беруться до уваги надана слідчим копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів, а також копія опису речей, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (а.к. 45-62), оскільки у згаданих матеріалах відсутні посилання на конкретне кримінальне провадження, у якому здійснюється досудове розслідування.
Також необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин данного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ст. 177 КПК України.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує такий вагомий ризик, як ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомість доказів обґрунтованості підозри, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо зазначених слідчим та прокурором ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливу на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні слідчим суддею відзначається, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду прокурором не доведено, оскільки, не дивлячись на те, що підозрюваний раніше оголошувався у розшук, у тому числі й міжнародний, у судові засідання стосовно розгляду даного клопотання систематично з`являється, а до зазначеного ризику щодо можливого впливу на потерпілого чи свідків слідчий суддя ставиться критично, оскільки саме в слідчому ізоляторі й перебуває потерпілий ОСОБА_31 , на якого, як випливає з матеріалів клопотання підозрюваний може впливати. До того ж слідчим суддею враховуються доводи слідчого та прокурора про те, що маючи беззаперечний авторитет серед осіб злочинного світу та користуючись таким авторитетом, будучи особою підвищеного злочинного впливу, маючи можливість сприяти, спонукати та здійснювати такий вплив на інших осіб, керуючи діями та контролюючи їх саме в середовищі серед числа ув`язнених слідчого ізолятора, навіть перебуваючи в окремій камері, підозрюваний може мати потенційну можливість впливу і тиску на потерпілого ОСОБА_31 .
Зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, при ризику вчинення ним подальших правопорушень, при ризику вчинення ним подальших правопорушень, при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обгрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними та абстрактними.
Також, відповідно до рішення у справі «Клішин протии України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Відповідно до ч.4. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу також враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК). Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний, з самого дитинства має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має соціальні звязки.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має матір похилого віку, яка потребує догляду, позитивно характеризується. АДРЕСА_1
Отже, урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваного та його захисників, а також практики ЄСПЛ, враховуючи наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що домашній арешт є достатнім запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 28.11.2022 року.
Керуючись ст.ст.176-178,181, 194, 196, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 28.11.2022 року.
На час дії запобіжного заходу покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись до нього в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Дата закінчення строку дії даної ухвали 28.11.2022 року.
Ухвалу передати на виконання до Головного управління Національної поліції в Кіровоградської області та для контролю прокурору Кіровоградської обласної прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_38