ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/94/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006653, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семиполки Броварського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого у виправній колонії на промзоні, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 20.07.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 2) 14.03.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, 29.09.2017 року звільненого з Божковської ВК № 16, згідно ухвали Полтавського районного суду від 21.09.2017 року на підставі Закону України «Про амністію» у 2016 році від 22.12.2016 року; 3) 18.12.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 4) 05.08.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 5) 22.09.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 6) 08.06.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 03.08.2015 року близько 00 год. 08 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-б, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «Фоззі-Фуд», керуючись злочинним умислом, направленим на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, а саме: каву «Jakobs Monarch», в кількості 1 шт., вартістю 215 грн. 64 коп. (без ПДВ). Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний товар, не розрахувавшись за нього, пройшов повз касову зону та направився до виходу з магазину, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони зазначеного магазину. Тим самим ОСОБА_4 всіма своїми протиправним діями міг завдати ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріального збитку на суму 215 грн. 64 коп. (без ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно він, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, 03.08.2015 року близько 00 год. 08 хв., знаходячись в магазині «Сільпо», взяв 1 упаковку кави «Jakobs Monarch» та, сховавши її, намагався вийти із магазину, однак був затриманий охороною вказаного магазину. Просив вибачення за скоєне.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у скоєнні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, оскільки майно залишилось у власності ТОВ «Фоззі-Фуд», відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик не має, на спеціальних обліках не перебуває, працює, одружений, на утриманні має малолітню дитину 2014 р.н.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 08.06.2022 року, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень. Приймаючи до уваги всі обставини справи суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому, який фактично відбуває покарання за попереднім вироком, суд не вбачає.

Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року, та строк відбування покарання відраховувати з 30.07.2019 року.

Речові докази по справі, а саме:

- каву «Jakobs Monarch», в кількості 1 шт., яку передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Фоззі-Фуд» - залишити у власності ТОВ «Фоззі-Фуд»;

- оптичний носій інформації диск CD-R 700 MВ/80min з написом «MastAK», на якому міститься запис з камер відеоспостереження магазину «Сільпо», розташованого по вул. Харківське шосе, 144-б у м. Києві року - зберігати при матеріалах кримінального провадження Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя