Справа № 455/537/23
Провадження № 1-кс/455/94/2023
У Х В А Л А

21 березня 2023 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 20.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000141, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2023.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 19.03.2023 о 15.41 год. до ВП № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області надійшло телефонне повідомлення від начальника відділення ВПС «Смільниця» ОСОБА_4 про те, що на пункті пропуску «Смільниця-Кросценко», що за адресою с. Терло Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 надав працівнику прикордонної служби неправомірну вигоду в сумі 300 польських злотих.

19.03.2023 виїздом СОГ в пункт-пропуску «Смільниця-Кростенко» було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 надав інспектору прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 300 польських злотих номіналами по 100 злотих кожна.

Допитана як свідок інспектор прикордонної служби ДПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 пояснила, що 19.03.2023 о 08.00 год. вона заступила на чергування. В цей час до кабіни паспортного контролю підїхав мікроавтобус марки «Мерседес-Бенз» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Водій даного автомобіля ОСОБА_5 на паспортному контролі надав документи для перевірки, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданий на його ім`я, наказ № 7-К про прийняття на роботу до ТОВ Белеріон», доручення на керування транспортним засобом з ТОВ «Белеріон» та польський документ з надписом Faktura Vat-Eksportova. Під час огляду вказаних документів було встановлено, що вони є недостатніми для перетину державного кордону по системі «Шлях», а саме відсутній трудовий договір. Про це ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , а також про те, що йому буде надано відмову у перетині Державного кордону. Тоді ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_6 «Чи можна буде щось придумати» та взяв свій паспорт і пішов до свого автомобіля. Через 10 хвилин ОСОБА_5 повернувся до кабіни паспортного контролю та надав свій паспорт для виїзду за кордон. Коли ОСОБА_6 відкрила паспорт ОСОБА_5 то на першій сторінці виявила грошові кошти в сумі 300 польських злотих номіналом по 100 злотих кожна. ОСОБА_6 запитала ОСОБА_5 , що це за вкладення на що він відповів, що це є трудовий договір. Після цього ОСОБА_6 ще раз запитала ОСОБА_5 , що це за вкладення на що він відповів, що це додаток до трудового договору. Тоді ОСОБА_6 тричі повідомила ОСОБА_5 , що це є дача неправомірної вигоди посадовій особі, за яку передбачена кримінальна відповідальність за статтею 369 КК України, однак ОСОБА_5 далі наполягав, що це є додаток до трудового договору. Тоді про вищевказані дії ОСОБА_6 повідомила свого безпосереднього начальника ОСОБА_4 .

Допитаний як свідок начальник відділення ВПС «Смільниця» ОСОБА_4 пояснив, що 19.03.2023 о 08.00 год. він заступив на чергування у прикордонний наряд. Біля 15.00 год. на радіостанцію отримав доповідь від інспектора прикордонної служби майстер-сержанта ОСОБА_7 про те, що при виїзді з України на ПП «Смільниця-Коростенко» громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель м. Івано-Франківськ, надав їй, службовій особі, неправомірну вигоду в сумі 300 польських злотих. Тоді ОСОБА_4 одразу прибув на місце, де був виявлений даний факт. Після чого здійснив дзвінок на лінію 102 та повідомив про злочин. Крім цього, як повідомив ОСОБА_4 , що факт дачі неправомірної вигоди інспектору прикордонної служби ОСОБА_6 зафіксовано на службову боді-камеру.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вилучені грошові кошти в сумі 300 польських злотих номіналом по 100 злотих кожна є предметом вчинення злочину, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданий на ім`я ОСОБА_5 , в якому останній здійснював передачу вищевказаних коштів працівнику прикордонної служби зберегли на собі сліди злочину є речовими доказами, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту, тому прокурор просить постановити ухвалу про накладення арешту на грошові кошти в сумі 300 польських злотих номіналом по 100 злотих кожна з наступними номерами: JB 1297407 IT 7793321 JT 7987161 та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Івано-Франківськ власником та користувачем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовим доказом та знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Правова кваліфікація частина 1 статті 369 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, що згідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України не є перешкодою для його розгляду, між тим у клопотанні просив здійснювати його розгляд без його участі, клопотання підтримав та просив слухати без фіксації технічними засобами, а тому, вважаю за можливе розглянути таке за його відсутності.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що Відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000141 від 20.03.2023,копії рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.03.2023 щодо отримання заяви про прийняття або надання пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, копії рапорту інспектора прикордонної служби ДПС «Смільниця» ОСОБА_6 щодо пропозиції неправомірної вигоди від 19.03.2023, копії протоколу огляду місця події від 19.03.2023, копії протоколів допитів свідків ОСОБА_6 від 20.03.2023 та ОСОБА_4 від 20.03.2023 та копії постанови про визнання речовим доказом, беручи до уваги те, що вище вказані грошові кошти в сумі 300 польських злотих номіналом по 100 злотих кожна та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , є речовими доказами по справі, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 219, 294, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000141 від 20.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 300 польських злотих номіналом по 100 злотих кожна з наступними номерами: JB 1297407 IT 7793321 JT 7987161 та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківськ власником та користувачем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно частини 4 статті 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу особа зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1