Справа № 683/1806/21
УХВАЛА
03 листопада 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
та її захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старокостянтинові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
У провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_8 ставиться в вину те, будучи молодшим сержантом військової служби за контрактом Збройних Сил України, перебуваючи на посаді медичної сестри терапевтичного відділення (з палатами для неврологічних хворих) 1445 Військового госпіталю (на 100 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок) військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, яка в силу своєї посади наділена організаційно-розпорядчими обов`язками, якій безпосередньо підпорядковуються молодший медичний персонал у військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи про відсутність хворого ОСОБА_9 на території військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно на внесення до офіційного документу - «Листку лікарських призначень медичної картки стаціонарного хворого № 2112/635 від 08.10.2019» (форма №003-4/о, затверджена наказом МОЗ України 28.07.1999 №184) завідомо неправдивих відомостей 19.10.2019, перебуваючи на своєму посту чергової медичної сестри терапевтичного відділення (з палатами для неврологічних хворих), що розташований по АДРЕСА_1 , внесла у графу «Виконання» за Дату» 19.10.2019 листка лікарських призначень, навпроти «Лікар Сестра» свій особистий підпис, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу щодо особистого отримання ОСОБА_9 медикаментів «Вазопро» д-н д/ін. 100 мг/мл 5 мл., загальною вартістю 70 грн. 62 коп., та «Г-лізин» есцинат р-н д/ін. 5 мл., загальною вартістю 55 грн., а всього на загальну суму 25 грн. 62 коп., чим вчинила службове підроблення.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у службовому підробленні внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечила, вказавши, що своєї згоди на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, не надає.
Захисник ОСОБА_7 підтримала позицію обвинуваченої ОСОБА_8 та вказала, що ОСОБА_8 не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому вважає, що підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України відсутні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладається на думку суду.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Частиною першою ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті (у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Аналогічні вимоги містить і у ч. 3 ст. 285 КПК України, яка передбачає, що у разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення вчинено 19 жовтня 2019 року. Отже, на час розгляду даного клопотання, строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закінчились, а тому обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 заперечила проти звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
За відсутності згоди обвинуваченої на звільнення її від кримінальної відповідальності, таке звільнення є неможливим й відповідно закриття кримінального провадження не допускається.
З огляду на викладене, в задоволенні клопотання прокурора про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі слід відмовити, а розгляд кримінального провадження слід продовжити в загальному порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285-288 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволені клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: