Справа № 953/6922/22
н/п 1-кс/953/5032/22
"08" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Під час проведення обшуку ОСОБА_4 пояснив, що працює кур`єром в Інтернет крамниці з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Crystal», яка здійснювала діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин по адміністративним районам м. Харкова, у тому числі на території Київського району м. Харкова.
У ході подальшого досудового розслідування був проведений огляд вказаних мобільних телефонів, під час якого було встановлено, що в них міститься інформація щодо вчинення злочинних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені у ході проведення обшуку предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім того є об`єктом кримінально протиправних дій та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
З урахуванням викладеного, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення та проведення експертиз, висновки яких у подальшому будуть використані як доказ під час судового розгляду, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі щодо задоволення клопотання не заперечували.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
З долученої до матеріалів клопотання копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року вбачається, що слідчому був наданий дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, приладдя для їх виготовлення, фасування, електронно-інформаційних систем (мобільних телефонів, ноутбуків, персональних комп`ютерів, планшетів, серверів з камер відео спостереження, накопичувачів пам`яті різних типів та видів).
Зі змісту протоколу обшуку від 06 грудня 2022 року вбачається, що 06 грудня 2022 року у період часу з 13 години 50 хвилин до 14 години 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено: 75 полімерних пакетів з кристалічною речовиною білого кольору; моток ізоляційної стрічки; електронні ваги чорного кольору; прозорі полімерні пакети у кількості 350 шт., мобільний телефон ТМ «Apple», моделі «iPhoneX», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi7» imei1 НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з НОМЕР_6 ; мобільний телефон ТМ «Meizu» imei НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є засобом та предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 06 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 , майно, а саме:
мобільний телефон ТМ «Apple», моделі «iPhoneX», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ;
мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi7» imei1 НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з із сім-картою з номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ,
мобільний телефон ТМ «Meizu» imei НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 ,
а також прозорі полімерні пакети у кількості 350 шт.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7