Справа № 344/3105/23
Провадження № 11-сс/4808/82/23
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року задоволено клопотання слідчого; застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати зазначене житло на строк до 20.04.2023 року та покладено на підозрюваного на строк до 20.04.2023 року обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів; визначити розмір застави у межах вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214720 гривень та покласти на підозрюваного виконання обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8,9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зокрема, прокурор посилається на те, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді фактично відмовлено в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід, про який сторона обвинувачення не клопотала перед судом, однак у резолютивній частині ухвали безпідставно зазначено про його задоволення.

Вважає, що при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності і покращення свого процесуального становища може незаконно впливати на свідків, експертів та інших осіб у даному кримінальному провадженні, спотворювати докази стосовно фактичних обставин і перешкоджати таким чином кримінальному провадженню. Також, на даний час проведеним розслідуванням не встановлено всіх фактичних обставин та не викрито всіх причетних до вчинення злочинів осіб.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру лише за одним епізодом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому матеріалами кримінального провадження та витягом з ЄРДР підтверджується можлива його причетність до вчинення й інших тяжких злочинів, по яких на даний час проводиться досудове розслідування.

Вважає, що слідчим суддею не в повній мірі вивчено особу підозрюваного, а саме, поза увагою залишилось те, що:

- підозрюваний ОСОБА_8 є працівником Національної поліції України, обізнаний із методами пошуку злочинців та має спеціальні знання щодо маскування і виявлення осіб, котрі ведуть стеження;

- підозрюваний не одружений, дітей не має, його мати та сестра перебувають закордоном і останній, розуміючи факт проведення досудового розслідування відносно нього, може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може скористатись своїми контактами з метою таємно покинути територію України.

- майновий стан ОСОБА_8 свідчить про можливість підозрюваного, у випадку задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення застави, її сплатити.

Також слідчим суддею не враховано самого характеру інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 злочинів, а саме, що вони тяжкі, умисні, вчинені працівником правоохоронного органу один із них корисливий, за їх вчинення передбачене максимальне основне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років та додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Вказує на те, що слідчим суддею при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не в повній мірі обґрунтовано підставність його застосування і неможливість застосування інших запобіжних заходів.

На думку прокурора, зазначені дані про особу ОСОБА_8 та сукупність доведених ризиків дають підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвість кримінального провадження стосовно нього, а також належну його процесуальну поведінку.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Вважає, що оскаржувана прокурором ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. На переконання сторони захисту, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а посилання прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є лише припущенням, і не підтверджені жодними доказами. Також, вважає необґрунтованими доводи прокурора щодо неврахування судом ч. 1 ст. 178 КПК України, оскільки в оскаржуваній ухвалі взято до уваги обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вік підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, та те, що шкоду кримінальним правопорушенням не завдано. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.02.2023 року залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційні вимоги;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник заперечили доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї..

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними висновки слідчого судді щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, і на які вказує, слідчий, прокурор, є обов`язковою підставою для застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існує доведений прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України, які є тяжкими злочинами, і за вчинення найтяжчого з них, відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Під час апеляційного розгляду судом також не встановлено таких обставин як незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, колегія суддів вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені пунктами 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суду не доведені.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Водночас, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За вказаних обставин, слідчий суддя, з врахуванням наявних доказів про причетність підозрюваного до злочинів, які йому інкриміновані, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу підозрюваного, наявного ризику, визначеного п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання цьому ризику, дійшов правильного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, під час розгляду провадження апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та останнім не порушувалися покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, підозрюваний прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора.

Водночас, колегія суддів вважає, що в резолютивній частині ухвали слідчого судді дійсно безпідставно зазначено про задоволення клопотання, оскільки в дійсності клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково.

Однак, вищевказана неточність слідчого судді не може вважатися правовою підставою для скасування судового рішення, оскільки не свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не впливає на суть прийнятого рішення та носить технічний характер.

За вказаних обставин, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених пунктами 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

При апеляційному розгляді істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5