Справа № 192/1819/22
Провадження № 1-кс/192/339/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000599 від 06 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив, що 05 грудня 2022 року приблизно о 14 годині 30 хвилин водій автомобіля «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі Р-80 в сторону с. Дніпровське зі сторони с. Аполлонівка в районі електроопори 9м32 здійснив наїзд на дорожню яму, внаслідок чого відбувся виїзд автомобіля на зустрічну смугу, після чого автомобіль в некерованому стані виїхав у кювет, де перекинувся. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу стегнової кістки ліворуч.
За даним фактом 06 грудня 2022 року було розпочато кримінальне провадження №0000599 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час огляду місця події 05 грудня 2022 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього та сам транспортний засіб були вилучені до ВП № 9, а постановою від 06 грудня 2022 року визнані речовими доказами.

У клопотанні зазначено, що власником автомобіля «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , а користується ним ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19 червня 2021 року.
У клопотанні зазначено, що у слідства є сукупність підстав вважати, що автомобіль є предметом злочину, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього та сам транспортний засіб є речовими доказами, і якщо останні будуть знаходитися у власників або у користувачів, то це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Під час досудового слідства у слідчих органів виникла необхідність у збереженні речових доказів по кримінальному провадженню для попередження можливості їх знищення або пошкодження до проведення необхідних судових експертиз. Тому прокурор просить накласти арешт на вилучені речі шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

Власник майна та прокурор в судове засідання не з`явилися, а володілець майна ОСОБА_8 заперечував проти арешту автомобіля.

Слідчий суддя вислухавши думку ОСОБА_4 приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Прокурором в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 06 грудня 2022 року було розпочато кримінальне провадження №0000599 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
З протоколу огляду місця ДТП від 05 грудня 2022 року, плану - схеми та таблиці зображень до нього з`ясовано, що 05 грудня 2022 року відбулося ДТП за участю автомобіля «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , а власником автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , яка згідно нотаріально посвідченої довіреності від 19 червня 2021 року уповноважила представляти її інтереси, як власника цього майна, ОСОБА_4 .
Вказаний автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію та ключами 05 грудня 2022 року під час огляду місця події було вилучено до ВП № 9 ДВП, а постановою слідчого від 06 грудня 2022 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, які визначено зберігати на території ВП № 9 (а.с.28).

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У даному випадку вважаю, що прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, яким є автомобіль «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 , а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власників майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

В той же час слідчий суддя вважає, що підстави для арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від нього відсутні, оскільки в клопотанні не обґрунтовано яке вони мають значення для досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для часткового задоволення клопотання, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню, тому слідчий суддя вважає за необхідне вирішити питання про повернення тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000599 від 06 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2020 року належить ОСОБА_7 (с. Нестоіта Подільського району Одеської області) та перебуває у володінні ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19 червня 2021 року серії НМР № 011869 шляхом заборони розпорядження, користування таким майном.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2020 року та ключів від автомобіля марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 .

Негайно повернути особі, у якої було тимчасово вилучено згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 грудня 2022 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2020 року та ключі від автомобіля марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та перебуває у володінні ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10