Справа № 304/605/23 Провадження № 1-кс/304/177/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 02 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И В :

прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 02 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на один прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичну, яку вилучено під час огляду місця події 01 квітня 2023 року по вул. Ужанській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області, проведеного за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким. Клопотання мотивує тим, що сектором дізнання відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000041 від 02 квітня 2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Встановлено, що 01 квітня 2023 року близько 20.50 год на телефонну лінію «102» надійшло повідомлення про те, що біля залізничного переїзду по вул. Ужанській у м. Перечин нарядом ГРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області зупинено для перевірки автомобіль марки «Дейво Нубіра», д.н.з. НОМЕР_1 , де у пасажира даного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено речовину, зовні схожу на наркотичну. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 01 квітня 2023 року близько 20.50 год працівниками ГРПП в м. Перечин по вул. Ужанській біля залізничного переїзду було зупинено транспортний засіб марки «Дейво Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_2 , блакитного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , де у вказаному транспортному засобі перебував пасажир ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , у якого при поверхневій перевірці у лівій кишені куртки виявлено пачку з цигарками, всередині якої знаходився один прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Під час проведення огляду вказаний зіп-пакет вилучено для подальшого направлення для проведення експертизи. Для медичного освідчення на стан вживання наркотичних засобів та алкоголю ОСОБА_4 направлено до КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради. За результатами огляду відповідно до протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння № 718 від 02 квітня 2023 року у ОСОБА_4 встановлено стан наркотичного сп`яніння. 03 квітня 2023 року прозорий зіп-пакет з білою кристалічною речовиною всередині визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову, після чого направлено до Закарпатського НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Оскільки вільний доступ до речового доказу призведе до його псування, перетворення, втрати чи знищення, у органу досудового розслідування є необхідність у проведення всіх необхідних слідчих дій та судових експертиз для встановлення об`єктивної істини, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, відповідно до ч. 6 ст. 107 КПК України не заперечує щодо незастосування технічних засобів фіксування під час розгляду справи та не заперечує проти визнання таких дій та результатів їх здійснення чинними.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З наданих прокурором матеріалів вбачається, що 01 квітня 2023 року біля 20.50 год біля залізничного переїзду по вул. Ужанській у м. Перечин нарядом ГРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було зупинено для перевірки автомобіль марки «Дейво Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , де у вказаному транспортному засобі перебував пасажир ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , у якого при поверхневій перевірці виявлено один прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичну.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 квітня 2023 року, 02 квітня 2023 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

З протоколу огляду місця події від 01 квітня 2023 року з фототаблицею до нього вбачається, що об`єктом такого являється зіп-пакет, який було видано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 . Всередині зіп-пакету виявлено кристалічноподібну речовину білого кольору, зовні схожу на сіль або цукор. На вигляд масою біля 1 гр. У подальшому вказаний зіп-пакет вилучено та упаковано в спец пакет НПУ № INZ 1030096 з метою проведення судової експертизи.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 від 03 квітня 2023 року вилучену білу кристалічну речовину, вагою близько 1 гр, зовні схожу на наркотичну, яка знаходилась в одному прозорому зіп-пакеті, що упакована в спеціальний пакет з написами «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ 1030096, з підписами понятих, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A №98).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 02 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на один прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичну, яку вилучено під час огляду місця події 01 квітня 2023 року по вул. Ужанській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області, проведеного за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким.

Виконання ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1