Справа № 727/2842/20
Провадження № 1-в/727/155/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про погашення судимості,-
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду міста Чернівці із клопотанням в якому просить встановити чи погашена в нього судимість.
В судове засідання доставлений засуджений ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що він був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який він сплатив. Вказує, що з часу його засудження пройшло більше двох років.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вказав суду, що з даним клопотанням він звертався до суду в рамках кримінального провадження, яке було розглянуте судом 26.09.2022 року, вважаючи, що оскільки штраф в рамках провадження № 727/2842/20 року був ним сплачений 26.05.2020 року, про що в матеріалах справи міститься квитанція, то станом на час винесення вироку Шевченківським районним судом м. Чернівці від 26.09.2022 року він мав би характеризуватися таким, що не має судимості. І для нього є незрозумілим чому його дії кваліфікували як вчинені повторно. З цією метою він звертався до суду апеляційної інстанції, щоб це клопотання приєднали до апеляційної скарги та врахували, що ознак повторності його діяння не містить.
Прокурор в судовому засіданні повідомила суду про те, що дійсно ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.09.2022 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України. Даним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. Вказала, що вирішення питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 на даному етапі відноситься до компетенції Чернівецького апеляційного суду, оскільки засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та суд ,у даному складі, не може це питання розглядати.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.04.2020 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України та застосовано покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
26.05.2020 року засуджений ОСОБА_4 штраф сплатив, про що в матеріалах справи наявна квитанція №75 від 26.05.2020 року.
Згідно з ч.1ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотання (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Погашення судимості означає, що судимість особи втратила своє правове значення і така особа в подальшому не може зазнавати право обмежень кримінально-правового і загальноправового характеру.
Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави й припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Погашення судимості є типовим і найбільш поширеним способом її припинення. При цьому особа втрачає статус судимого без будь-яких своїх додаткових зусиль, без прийняття спеціального рішення з цього приводу державним органом. Автоматичне погашення судимості випливає безпосередньо із КК.
Для того щоб судимість виявилася погашеною, необхідним є дотримання встановлених в КК умов, які диференційовані з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, виду призначеного покарання, застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Однак неодмінно вимагається, щоб з моменту набуття чинності обвинувальним вироком, яким засудженому призначене покарання, пройшов певний строк.
Відповідно до вимог статей 88, 89 КК України погашення судимості настає автоматично (без будь-якого рішення) за збігом визначеного в законі строку після фактично відбутого покарання, але за умови, що особа протягом такого строку не вчинить нового злочину.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 88,89 КК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про встановлення чи погашена у нього судимість, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1