Справа № 638/680/23
Провадження № 1-кп/638/1002/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002079 від 28.12.2022 року, відносно обвинуваченої :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, українка, заміжня, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 . раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 близько 11 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, з метою відпрацювання матеріалів та перевірки інформації за фактами конфлікту та неналежного виконання обов`язків по догляду за дитиною, згідно матеріалів, внесених до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ХРУП №3 ГУНГІ в Харківській області за №22348 від 17.12.2022, №22349 від 17.12.2022, за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, буд. 61Б прибули співробітники відділу превенції ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, а саме: старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 капітан поліції ОСОБА_7 , а також курсант ХНУВС рядовий поліції ОСОБА_8 , яка проходить практику у відділі ювенальної превенції ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, які були одягнені у формений одяг Національної поліції України, екіпіровані табельною вогнепальною зброєю та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру. Працівники поліції підійшли до гр. ОСОБА_9 , який перебував у сидячому положенні на лавці біля входу до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , з яким почали проводити бесіду, в той час як ззаду до них підійшла гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з рук якої випав ніж типу складний в розкритому стані, який старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , побачивши це, відкинув ногою на безпечну відстань від оточуючих, з метою попередження його використання та можливого нанесення тілесних ушкоджень будь-кому з присутніх. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи поводити себе агресивно, що супроводжувалось нецензурною лайкою в бік оточуючих, на вимоги співробітників поліції припинити свою агресивну поведінку не реагувала. Далі ОСОБА_5 виявила спробу забрати відкинутий на безпечну відстань ніж, однак її дії були попереджені інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , яка встигла підбігти до місця, де лежав ніж, раніше за ОСОБА_5 та відкинути його на безпечну відстань. Внаслідок чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 у зв`язку із виконанням нею своїх .службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконувати її законні вимоги, перебуваючи навпроти останньої на відстані близько 0,5 м, схопила інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП №3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за формений одяг, а саме за куртку, почала розмахувати руками перед нею, внаслідок чого спричинила пошкодження куртки у вигляді відірвання ближньої до шиї частини платформи на нашивній планці для кріплення погона, після чого нанесла не менше двох ударів рукою в передню поверхню тулубу, а саме в ділянку грудної клітини ближче до лівого плеча, в результаті чого ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, а саме синець на передній поверхні тулубу в ділянці 2-3 лівого ребра, який викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, що відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 надала наступні свідчення: 28.12.2022 близько 11 год 00 хв., вона знаходилась біля свого будинку, де побачила чотирьох осіб, одягнених у формений одяг працівників поліції, які спілкувалися з її чоловіком, який поводився доволі агресивно. В цей час Лішина дістала ніж, який мала при собі, який в подальшому був у неї з рук вибитий співробітником поліції, який в подальшому вона намагалася підібрати. Після того, як ніж був вибитий в неї з рук, вона завдала декілька ударів жінці- співробітнику поліції.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, українка, заміжня, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, зі слів обвинуваченої має на утриманні неповнолітню дитину 8 років, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кримінального стягнення, не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, характеристику, її щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, а також думку прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, а тому суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням іспитового строку, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від призначеного цим вироком покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судової криміналістичної експертизи холодної зброї №СЕ-19/121-23/960 ХЗ від 25.01.2023 у розмірі 755, 12грн. (Стягувач платежу: ДЕРЖАВА, код доходів: 24060300).

Речові докази:

-ніж розкладний з червоною рукояткою, упакований у сейф-пакет WAR1171310, опечатаний та скріплений печаткою - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- формений одяг, а саме куртку з плащової тканини чорного кольору з мембранним покриттям на підкладці і шаром утеплювача та із змімнною підстібкою повернути власнику ОСОБА_4

- відеозапис з нагрудних бодікамер куполу -1104 УПП Д/Н 3534 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (пристрій 000145С91Е9АВ82В) від 28.12.2022 на диску DVD-R TM «My MEDIA» білого кольору 16Х, 4,7Gb,120 min зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1