Провадження №1-кс/369/2303/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення, з матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 26.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинького районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення, з матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 26.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 26.02.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що протягом 2017 2019 років (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за місцем реєстрації, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підготувала та 01 вересня 2017 року подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області позов про стягнення, солідарно, з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коштів у розмірі 87 тис. доларів США, які вона, нібито, позичила їм на прохання доньки ОСОБА_7 , обіцявши повернути кошти в будь-який час на її вимогу, для того, щоб не перевозити їх готівкою через кордон. 13 березня 2018 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, справа №369/9462/17, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, так як остання не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог і не заявила клопотання про їх витребування, а ОСОБА_7 заперечила наявність будь-яких домовленостей між нею і матір`ю, ОСОБА_4 , а також факт укладення жодних договорів про позику.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, ОСОБА_4 , 04 жовтня 2018 року повторно звернулася з новою позовною заявою до Києво-Святошинського району Київської області позов про стягнення солідарно, з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коштів у розмірі 87 тис. доларів США, однак, при цьому долучила копію договору позики від 17 серпня 2009 року, який ОСОБА_5 не підписував і про існування якого останній не знав. Водночас, згідно з даним договором, а саме, п.1.1. Позикодавець, ОСОБА_4 , передав, а Позичальник, ОСОБА_5 , взяв у борг, у Позикодавця, грошові кошти у сумі 87 тис. доларів США; своїм підписом на цьому Договорі Позичальник засвідчує, що грошові кошти від Позикодавця він отримав у повному обсязі до підписання цього Договору; згідно п.1.2 строк повернення позики Сторонами визначено моментом пред`явлення вимоги Позикодавця, але не пізніше кінця 2016 року; згідно п.1.5 Позичальник та Позикодавець визначили, що місцем укладання та місцем виконання (повернення грошей) Договору є адреса: АДРЕСА_1 , а отже Сторони визначили, що будь-які можливі спори, які випливають з цього Договору підсудні Києво-Святошинському суду Київської області. При тому, що даний об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 228.1 кв.м., який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0.120 га., кадастровий номер :02:010:0100, придбано подружжям ОСОБА_8 лише 14 жовтня 2009 року.

Дані кошти фактично перераховано ОСОБА_5 10 вересня 2009 року на його банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в ОТП Банк, на його ім`я, з метою подальшої купівлі об`єкту незавершеного будівництва загальною площею 228,1 кв.м., який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,120 га., кадастровий номер :02:010:0100.

26 вересня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/12546/18 винесено рішення про стягнення на користь ОСОБА_4 суми боргу за Договором позики від 17 серпня 2009 року у розмірі 87 тис. доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн., з ОСОБА_5 . У решті позову до ОСОБА_7 відмовлено.

У подальшому 16.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_9 , було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63631381, та 10.02.2021 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_5 , згідно якої в останнього було вилучено автомобіль марки «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2017 року випуску, сірого кольору, та згідно протоколу №531202 від 24.03.2021 продана на електронних торгах Державного підприємства «СЕТАМ» за грошові кошти в розмірі 659 300,00 грн. При цьому, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії намагалась шахрайським шляхом, на підставі фіктивного договору позики, заволодіти іншим майном ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами котрі знаходились на рахунках ОСОБА_5 та квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Про наявність зазначених Договору позики від 17.08.2009, а також позовних заяв та відповідних судових справ ОСОБА_5 стало відомо лише у лютому 2021 року.

Однак, ОСОБА_4 не змогла довести свої злочинні наміри до кінця і завершити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від її волі, так як на вищевказане майно судом накладено арешт.

26.02.2021 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000024 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

21.07.2022 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено повно та об`єктивно. Процесуальним керівником визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту.

Тому, 15.09.2022 слідчим за дорученням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту (підозрюваній ОСОБА_4 , захиснику підозрюваної ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_10 ) та потерпілій стороні.

Потерпілий у кримінальному провадженні та представник потерпілого повністю ознайомилися з матеріалами досудового розслідування.

Сторона захисту в особі підозрюваної ОСОБА_4 та захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , жодного разу не прибули для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження налічують 2 томи.

Крім цього, підозрюваній ОСОБА_4 згідно ст. 135 КПК України неодноразово викликалася слідчим для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження шляхом вручення повісток про виклик. Однак на виклики для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрювана не прибула.

Захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_10 неодноразово надсилалися повідомлення про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак захисник підозрюваної ігнорував повідомлення та також не прибував для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Вище викладене свідчить про зволікання стороною захисту з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, до яких їм надано доступ, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Наразі орган досудового розслідування вважає, що сторона захисту умисно затягує ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, до яких їм надано доступ, чим порушує вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив установити строк для ознайомлення підозрюваної ОСОБА_4 та захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 з матеріалами досудового розслідування № 0000024 від 26.02.2021, обмеживши їх в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в межах 2 днів з дати винесення ухвали слідчим суддею.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду направив підтвердження направлення повісток про виклик відносно ОСОБА_4 .

На адресу суду надійшло заперечення адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо поданого клопотання слідчого, в якому просить відмовити в поданому клопотанні, оскільки інформація, які міститься в ньому не відповідає дійсності, так як сторона захисту постійно намагається ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, однак слідчий завжди посилається на зайнятість.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 26.02.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

21.07.2022 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

15.09.2022 слідчим за дорученням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту (підозрюваній ОСОБА_4 , захиснику підозрюваної ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_10 ) та потерпілій стороні.

Потерпілий у кримінальному провадженні та представник потерпілого повністю ознайомилися з матеріалами досудового розслідування.

Сторона захисту в особі підозрюваної ОСОБА_4 та захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , жодного разу не прибули для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження налічують 2 томи.

Крім цього, підозрюваній ОСОБА_4 згідно ст. 135 КПК України неодноразово викликалася слідчим для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження шляхом вручення повісток про виклик. Однак на виклики для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрювана не прибула.

Захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_10 неодноразово надсилалися повідомлення про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак захисник підозрюваної ігнорував повідомлення та також не прибував для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи зазначив, що право на таке ознайомлення не є абсолютним. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно із ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як вбачається з поданого до суду клопотання слідчого, підозрюваній ОСОБА_4 слідчим було вручено повістку про виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 19.09.2022, про що свідчить її власноручна розписка.

В подальшому підозрюваній ОСОБА_4 надсилались повторно повістки про виклик на 31.10.2022, 01.11.2022, 02.11.2022, 14.11.2022, 15.11.2022, 16.11.2022. Однак, подані слідчим матеріали не місять жодного підтвердження отримання повісток підозрюваною ОСОБА_4 .

Крім цього, слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження того,що на вищезазначені дати повідомлявся адвокат ОСОБА_10 .

За таких обставин, слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що захисник ОСОБА_10 та підозрювана ОСОБА_4 зволікають при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає не достатніми дані для висновку про зволікання стороною захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження і підстав згідно з ч. 10 ст. 290 КПК України для встановлення строку, протягом якого сторона захисту має ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, не вбачає.

Керуючись ч.10 ст.290, ст. ст. 309, 369-372, 135, 136 КПК України , слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення, з матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 26.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1