Справа № 287/209/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 від 16.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не інваліда, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162, ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, 14.01.2020 року протягом першої половини дня він ходив посівати по своїх знайомих місцевих жителях с. Млинок, Олевського району, Житомирської області, за що отримував продукти харчування, які носив у торбинці із собою.

Того ж дня, близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Партизанська в с. Млинок, Олевського району, Житомирської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , який під час розмови з ОСОБА_4 , з метою пошуткувати з останнього, забрав у нього торбинку з продуктами харчування та пішов дорогою в напрямку Млинківського будинку культури, який знаходиться по вул. Партизанська, 27 А даного села.

У свою чергу, ОСОБА_4 , побувши декілька хвилин на місці, де вони раніше зустрілись, вирішив піти за ОСОБА_5 з метою забрати у нього свою торбинку з продуктами харчування. Проходячи по проїзній дорозі повз Млинківський будинок культури, який находиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 близько 15 години зайшов через дерев`яну хвіртку на огороджену територію вказаного сільського будинку культури та підійшовши до його двостворчатих вхідних дверей, де смикнув за металеву ручку, однак двері не відкрилися, оскільки були зачинені на внутрішній дверний замок.

В цей же час, побачивши, що друга половина дверей зверху та знизу забита цвяхами, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного будинку культуру.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного будинку культуру, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються ніким непоміченими, за допомогою власної фізичної сили з усіх зусиль почав смиками руками декілька разів за металеву ручку вхідних дверей, які у подальшому відкрилися у зв`язку з тим, що відігнулися цвяхи другої половини дверей, якими вона була забита, та таким чином ОСОБА_4 незаконно проник у середину вказаного сільського будинку культури.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України (у редакції 2020 року), як незаконне проникнення до приміщення.

Крім того, за результатами розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14.01.2020 близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи у середині Млинківського будинку культури, який знаходиться за адресою: вул. Партизанська, 27 А, с. Млинок, Олевського району, Житомирської області, до якого попередньо незаконно проник, пройшовши по танцювальному залу, де на сцені побачив музичний центр з 1 колонкою марки «LG» модель FFН 5500 АХ, сіро-чорного кольору, бувший у використанні, та 1 акустичну колонку на 2 динаміки, білого кольору, бувшу у використанні, які належать ОСОБА_5 .

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного музичного центру з 1 колонкою марки «LG» модель FFН 5500 АХ, сіро-чорного кольору, бувшого у використанні, та 1 акустичної колонки на 2 динаміки, білого кольору, бувшої у використанні.

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються ніким непоміченими, таємно здійснив викрадення чужого майна, а саме: музичного центру з 1 колонкою марки «LG» модель FFH 5500 АХ, сіро-чорного кольору, бувшого у використанні вартістю 1146,66 гривень, та 1 акустичної колонки на 2 динаміки, білого кольору, бувшої у використанні вартістю 266,67 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1413,33 гривень, яке за допомогою власної фізичної сили в руках виніс з приміщення Млинківського будинку культури і сховав у чагарниках неподалік вказаного будинку культури, та таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України (у редакції 2020 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У підготовчому судовому засіданні прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , посилаючись на ст. 5, 185, 12, 49 КК України (у чинній редакції) заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень вчинених 14.01.2020 року, за ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 185 КК України, однак фактично на час розгляду кримінального провадження скоїв кримінальні проступки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності, а саме 14.01.2020 року.

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 вчинено 14.01.2020 року.

Тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України (у редакції станом на момент вчинення 2020 року), у якому обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) є злочином середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Також, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України (у редакції станом на момент вчинення 14.01.2020 року), у якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) є злочином середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, згідно ст.12 (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, згідно ст.12 (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Оскільки порівняльний аналіз положень ст.ст. 12, 49, ч.1 ст.162, ч.1 ст. 185 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати правові норми Кримінального Закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст.5 КК України та ч.2 ст.12 КК України, згідно якої кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 14.01.2020 року.

З дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень станом на день розгляду справи у суді 31.01.2023 року пройшло більше 3 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за п. 2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції).

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Суд вважає обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.162, ч.1 ст. 185 КК України в чинній редакції фактичним обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку на момент розгляду справи судом.

Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 185 КК України (в чинній редакції).

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судові витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлений.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.ст. 5, 12 , п. 2 ч. 1 ст. 49, ч.1 ст.162, ч.1 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 185 КК України (у чинній редакції) на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України (у чинній редакції), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 16.01.2020 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1