Справа № 185/7559/22
Провадження № 1-кп/185/685/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області під час запровадженого в Україні воєнного стану кримінальне провадження від 20.07.2022 року, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булахівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_5 , працюючи на посаді тракториста ТОВ «Зоря», будучи заздалегідь попередженим головою ТОВ «Зоря» ОСОБА_7 про наявні обмеження у використанні ділянки групи курганів №7247 та 7084, які відносяться до археологічних об`єктів культурної спадщини, знаходяться на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в охоронній зоні та не підлягають розорюванню, перебуваючи в оренді СП ТОВ «Зоря», , в середині 2021 року (більш точного часу встановлено не було), у вечірній час доби, використовуючи сільськогосподарську техніку та оснащення вказаного товариства, здійснював культивацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0384 та умисно, протиправно, всупереч вимогам, передбаченим ст.14 Конституції України, ст.53, 54, 79,112, 150, 211 Земельного Кодексу України, ст.1, 2, 3, 13, 23, 32,43 Закону України «Про охорону культурної спадщини», з ціллю подальшого збільшення посівної території, самовільно зайняв земельну ділянку шляхом подріблення шару грунту, на якій розташований об`єкт археології курганної групи № 7084 з визначеною охоронною зоною, курган № 7084-1 радіусом 30м, площею 0.1943 га, та курган № 7084-2, радіусом 20 м, площею 0.1236 га, в результаті чого частково пошкодив та зруйнував межі вказаного об`єкту культурної спадщини.

В подальшому, за аналогічної мети, умислу, часу, місця та обставин, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 самовільно зайняв земельні ділянки, на яких розташована курганна група № 7247 з визначеною охоронною зоною, курган № НОМЕР_1 радіусом 20 м, площею 0.1236 га, та курган № 7247-1 радіусом 35 м, загальною площею 0.2337 га, в результаті чого частково пошкодив та зруйнував межі вказаного об`єкту культурної спадщини.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки вчиненого щодо земель, які знаходяться в охоронних зонах, що призвело до пошкодження об`єктів культурної спадщини.

Під час підготовчого судового засідання сторона захисту звернулася до суду з клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Вивчивши зміст клопотання, перевіривши його доводи та обґрунтування, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, де кожна сторона кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання захисника, роз`яснивши сторонам кримінального провадження підставу звільнення від кримінальної відповідальності, правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, з якими вони погодилися та право обвинуваченого заперечувати проти закриття кримінального провадження за таких обставин, суд приходить до наступного висновку.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , у відповідності до ст.12 КК України є не тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не був судимим, інкримінований не тяжкий злочин вчинив вперше.

У відповідності до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила, в тому числі й нетяжкий злочин,… може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому, відповідно до загального змісту тієї ж статті 48 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка перестала бути суспільно небезпечною, не має значення, що само діяння на час розслідування або розгляду справи в суді зберігає характер суспільно небезпечного.

Розглядаючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, суд враховує безпосередню обстановку, що змінилася навколо обвинуваченого після вчинення ним злочину передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, у порівнянні з тією, що існувала на момент злочинної діяльності, а саме, об`єктивні (зовнішні) умови життя та діяльності, в яких перебуває наразі особа, та які значною мірою впливали на її суспільну небезпечність щодо способу життя, оточення, стосунків у сім`ї, зв`язку з кримінальним середовищем, відсутності місця роботи або навчання, поведінки в соціумі, життєвих перспектив й таке інше.

Зокрема, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що останній, після вчинення інкримінованого злочину звільнився з ТОВ «Зоря», та більше не працює у вказаному ТОВ на посаді тракториста, використовуючи яку, та техніку зазначеного підприємства він вчинив інкримінований злочин.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 на протязі майже півтора роки з моменту вчинення інкримінованого злочину, змінив свою поведінку на краще, та за вказаний тривалий період часу більше не притягався до кримінальної відповідальності, не має інших підозр, або обвинувачень.

Поруч із зазначеним ОСОБА_5 , в період часу, що минув з моменту вчинення злочину, усунув заподіяну шкоду, та відновив об`єкт культурної спадщини, який частково пошкодив та зруйнував, що підтверджується позицією представник потерпілого в суді та наданими фото таблицями відновлення вказаних об`єктів культурної спадщини.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, а також той факт, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала обвинуваченого ОСОБА_5 на момент вчинення злочину, вочевидь змінилася таким чином, що позитивно впливає на обвинуваченого і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину, обвинувачений ОСОБА_5 має бути звільнений від кримінальної відповідальності за вказаною статтею кримінального закону у зв`язку із зміною обстановки, та закриттям кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 285, 286, 288, 314, 315,372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за ч.2 ст.197-1 КК України відносно ОСОБА_5 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1