Справа № 639/4938/18
Провадження № 1-кп/639/43/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про призначення судово-психологічної експертизи емоційних станів ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001099 від 14.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0001099 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13.12.2022 захисником ОСОБА_7 подано до суду клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи емоційних станів ОСОБА_8 , проведення якої захисник просить доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса».

На вирішення експертів захисник просить поставити такі питання:

-У якому емоційному стані перебував ОСОБА_8 на момент скоєння інкримінованого йому діяння 14 червня 2018 року?

-Чи перебував ОСОБА_8 в стані вираженого емоційного збудження або вираженого емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання на момент скоєння інкримінованого йому діяння 14 червня 2018 року?

-Чи перебував ОСОБА_8 на момент скоєння інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

-Чи сприймав ОСОБА_8 події, що відбувалися 14 червня 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 близько 01 години ночі, а саме: вторгнення у кімнату, де він знаходився, трьох невідомих осіб, які фактично вибили двері в кімнату, спричинили йому тілесні ушкодження, як загрозливу для свого життя та здоров`я?

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_7 зазначає, що в ході досудового розслідування та в ході судового слідства не досліджувалось питання емоційного стану ОСОБА_8 , в якому він перебував у момент інкримінованих йому дій.

Сторона захисту, оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, на які посилається сторона обвинувачення, вважає, що в діях обвинуваченого не міститься взагалі ніякого складу злочину, оскільки він діяв в межах необхідної оборони.

Захисник зазначає, що для з`ясування емоційного стану ОСОБА_8 належить встановлення: індивідуально-психологічних особливостей, міри здатності ОСОБА_8 розуміти характер скоєних дій, та їх наслідки; наявності або відсутності у ОСОБА_8 в момент скоєння протиправних дій емоційного стану, що суттєво вплинув на його свідомість і поведінку.

Захисник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримали та просили задовольнити.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення судово-психологічної експертизи емоційних станів ОСОБА_8 .

Прокурор зазначає, що сторона захисту, даючи різні версії позиції захисту як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду, використала всі можливі версії обставин події досліджуваного злочину. Під час розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_8 кожен раз плутався у своїх показах, кожен новий захисник висловлював свою нову версію обставин подій, під які пристосовувався обвинувачений та надавав покази, які б підтверджували кожен раз нову версію обставин справи, тобто свідомо намагався створити ситуацію, яка була б правдоподібною версією в суді. Прокурор зазначає, що обвинувачений правильно розуміє, сприймає обставини справи і дає про них свідчення. Те, що сторона захисту на п`ятому році слухання справи в суді намагається видані вчинені ОСОБА_8 дії як сильне душевне хвилювання, експерти у своєму висновку та під час допиту в суді пояснили як стан наркотичного сп`яніння. В ході досудового розслідування будь-яких відомостей про протизаконне насильство, систематичне знущання або тяжку образу ОСОБА_8 з боку загиблого ОСОБА_12 не отримано. Тілесні ушкодження, виявлені в ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи, відповідно до отриманих в ході досудового розслідування показів свідків, спричинені йому після досліджуваних подій та внаслідок його протиправної та агресивної поведінки та були внаслідок необережності з метою його затримання та заспокоєння. Крім цього прокурор зазначає, що вказаний вид експертних досліджень не є обов`язковим відповідно до вимог чинного законодавства.

Потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_11 також заперечували проти задоволення клопотання захисника про призначення судово-психологічної експертизи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши доводи заявленого клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до п. 6.3, 6.4 розділу VІ «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Статтею 116 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_12 у нього не було, він діяв з метою самозахисту від незаконного посягання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які прибули в його квартиру з метою незаконного позбавлення його волі та подальшого транспортування (поміщення) до реабілітаційного центру «Маяк здоров`я» без його згоди, тобто намагалися вчинити злочин, передбачений ст. 146 КК України. Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що він діяв в межах необхідної оборони.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 надав показання, що тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 було спричинено внаслідок того, що він випадково впав на потерпілого, тримаючи ніж в лівій руці, під час заламування свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_13 його правої руки назад, тобто все це відбулось з необережності та внаслідок казусу.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_8 , з метою визначення його осудності в момент вчинення інкримінованого діяння, за результатами проведення якої складено висновок судово-психіатричного експерта № 626 від 15.08.2018.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 суд може надати після дослідження всієї сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, надавши їм відповідну оцінку при винесенні остаточного процесуального рішення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях особи стану необхідної оборони, перевищення меж необхідної оборони, дії в межах уявної оборони, вчинення кримінального правопорушення умисно, з необережності чи внаслідок казусу, є правовими питаннями, які вирішуються судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК України, не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Таким чином, щодо цих питань взагалі неможливе призначення судової експертизи у кримінальному провадженні.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що під час допиту обвинуваченого ОСОБА_8 у суді та допиту свідків, а також з досліджених матеріалів кримінального провадження, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на необхідність призначення судово-психологічної експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Для встановлення події кримінального правопорушення та з`ясування інших обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження, немає необхідності в залученні судового експерта-психолога, який виконує судово-психологічну експертизу емоційних станів.

Таким чином, правових підстав для призначення судово-психологічної експертизи стосовно ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 242, 332, 350, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про призначення судово-психологічної експертизи емоційних станів ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001099 від 14.06.2018 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 30 грудня 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2