Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора Бернадської- ОСОБА_5

Засудженого ОСОБА_6

Представника установи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Городоцький виправний центр №131» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що за час відбування покарання в ДУ «Городоцький виправний центр №131» він характеризується позитивно, за сумлінну поведінку, добросовісне ставлення до праці та активну участь у роботі з благоустрою установи три рази заохочувався правами начальника установи, вину в скоєному злочині визнає повністю, міру призначеного покарання судом вважає справедливою, не порушує режиму розпорядку та правил поведінки, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, бере учать у виховних заходах, та програмі диференційованого впливу. Вважає, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити подання адміністрації ДУ «Городоцький виправний центр №131» і спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 та представника установи ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано лише після фактичного відбуття засудженим

не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Згідно положень ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою (стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Сумлінна поведінка засудженого полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи та відсутності порушень дисципліни, що само по собі ще не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ Городоцький ВЦ (№131) за вчинення тяжкого злочину, на момент прийняття процесуального рішення судом першої інстанції фактично відбув більше 1/2 строку покарання, призначеного судом (кінцевий строк відбуття покарання закінчується 21.09.2024 року), характеризується позитивно, працевлаштований на дільниці механічної обробки каменю, сумлінно і відповідально відноситься, як до роботи, так і до виконання робіт із благоустрою установи, дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не конфліктний з іншими засудженими, належним чином поводить себе в побуті, на оперативно-профілактичному обліку установи не перебуває.

Згідно тверджень представника Городоцького виправного центру ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 15 жовтня 2019 року, в ДУ «Городоцький виправний центр № 131» - з 22.06.2020 року, за період відбування покарання мав два дисциплінарних стягнення ( за зберігання мобільного телефону та перебування на ізольованій території установи), які погашені у встановленому порядку, має чотири заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, виключно позитивно характеризується в побуті, ставленні до адміністрації установи та засуджених, більше року працевлаштований на дільниці по обробці каменю, сумлінно працює, не порушує режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку та поведінки загалом, а тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З наведеними доводами представника установи, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах провадження, які неповно досліджені судом першої інстанції, погоджується і колегія суддів, та вважає за можливе задовольнити подання ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області і звільнити засудженого ОСОБА_6 , як особу, що довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці за час відбуття покарання, умовно - достроково від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Подання адміністрації ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання на не відбутий строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3