У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що слідчий суддя прийняв необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного. На думку апелянта, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, та сторона обвинувачення не надала належних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Встановлені слідчим суддею обставини.

28.11.2022 слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події від 25.11.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_10 для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками.

Крім того, слідчий суддя дійшов до переконання про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; ОСОБА_7 відомо місце проживання свідків у кримінальному провадженні, є об`єктивний ризик того, що перебуваючи на волі він буде мати можливість незаконно впливати на них з метою зміни останніми наданих під час досудового розслідування свідчень; ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності.

Слідчий суддя зазначив, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні 26.11.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильними.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими. У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри, є передчасними.

Колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

Є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; ОСОБА_7 відомо місце проживання свідків у кримінальному провадженні, є об`єктивний ризик того, що перебуваючи на волі він буде мати можливість незаконно впливати на них з метою зміни останніми наданих під час досудового розслідування свідчень; ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у скоєні кримінального правопорушення проти власності, раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, має не погашену в установленому законом порядку судимість, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність так як у нього, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для їх скоєння.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими слідчим суддею першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри. За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14