Дата документу 30.01.2023 Справа № 314/468/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/468/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/385/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 30 січня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2022 року, якою задоволено подання ДУ «Вільнянська виправна колонія №20» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.07.2016 року за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов матеріал за поданням Державної установи «Вільнянська виправна колонія №20» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні на задоволенні подання наполягав на тих підставах, що в ньому зазначені.

Засуджений ОСОБА_7 подання установи виконання покарань підтримав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважав його необґрунтованим.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2022 року задоволено подання Державної установи «Вільнянська виправна колонія №20» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.07.2016 року на невідбутий строк, що складає 1 рік 1 місяць.

Задовольняючи подання державної установи, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк, який залишився, умовно-достроково.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною, яка підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування доводів зазначає, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в ДУ «Вільнянська виправна колонія №20» отримав 10 заохочень у вигляді подяки та 1 зняття раніше накладеного стягнення. Також на нього накладалися 9 стягнень. Вказана кількість заохочень та стягнення, їх періодичність, свідчить про нестабільну поведінку засудженого і не може свідчити про його безумовну зразкову поведінку та те, що останній довів своє виправлення.

25.02.2021 року комісією ВВК №20 розглядалась можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст.81 КК України, а саме застосування умовно-дострокового звільнення. За результатами розгляду можливості застосування умовно-дострокового звільнення комісією прийнято рішення про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 .

Крім того, засуджений ОСОБА_7 має цивільний позов за вироком суду на загальну суму 60841,30 грн., із яких відшкодовано лише 159,72 грн.

Вказує, що виходи на роботу засудженого нестабільні, в 2019 році лише в липні та вересні, в 2021 році лише в травні, серпні та листопаді. В цілому таке ставлення до праці та раніше згадані заохочення не можуть самі по собі свідчити, що особа стала на шлях виправлення, а тим більше, що довела своє виправлення, оскільки при вирішенні питання про умовно - дострокове звільнення, як зазначалося раніше, повинна бути стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого, а не лише період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення. Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого. Крім того, працевлаштування та отримання заохочень безпосередньо перед застосуванням ст.81 КК України в цілому не можуть свідчити про правомірну поведінку засудженого, суперечить принципам виконання та відбування покарання і за таких обставин взагалі втрачається будь-який сенс дотримуватись засудженими вимог встановленого режиму та отримувати заохочення, дотримуватися вимог режиму. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення за таких обставин однозначно вплине на поведінку і інших засуджених та призведе до виникнення негативної закономірності серед них.

Матеріалами справи у повній мірі не доведено дотримання усіх умов передбачених законодавством, необхідних для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Вільнянська виправна колонія №20» про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7

25 листопада 2022 року до початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду надійшла заява від заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 , відповідно до якої останній в порядку ст.403 КПК України відмовився від апеляційної скарги прокурора через неактуальність поставленого в апеляційній скарзі питання, оскільки ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09.05.2022 року ОСОБА_7 було звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково та 17.05.2022 року він вибув з ДУ «Полицька виправна колонія №76» до місця проживання в Київській області.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, засуджений та його захисник не з`явились, були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про поважність причин неприбуття чи відкладення судового розгляду не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутності прокурора, засудженого та його захисника, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Право на відмову апелянта від апеляційної скарги передбачено ст.403 КПК України.

За змістом відповідної заяви прокурора вбачається відмова від поданої апеляційної скарги через неактуальність поставленого в апеляційній скарзі питання, що належить до передбаченого законом права та пов`язано із реалізацією цього права.

У відповідності до вимог ч.2 ст.403 КПК України, з урахуванням відсутності апеляційних скарг інших осіб та відсутності заперечень щодо закриття провадження у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за вищенаведеною апеляційною скаргою прокурора.

Керуючись ст.403 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

прийняти відмову заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 від апеляційної скарги на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2022 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2022 року, якою задоволено подання ДУ «Вільнянська виправна колонія №20» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4