Справа № 574/383/22
Провадження № 1-кп/574/91/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000546 від 23.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Красне Білоцерківського району Київської області, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про держаний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її територій та незалежність і рівноцінність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.
Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.
ОСОБА_3 , будучи проросійсько- налаштованою особою, яка підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує Українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією з 2014 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час наприкінці березня - на початку квітня 2022 року, в період окупації території м. Буринь, Конотопського району Сумської області збройними формуваннями РФ, з метою схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи поблизу свого домогосподарства по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що сусід ОСОБА_7 не поділяє антиукраїнських думок та тверджень, ініціативно, активно, маючи на меті схилити інших людей до своєї позиції, в присутності останнього почав виправдовувати та визнавав правомірними дії російської федерації проти України, заперечуючи факт збройної агресії РФ проти України, вихваляв дії РФ, переконуючи, що віднині з їх приходом настане порядок на Україні та поліпшиться життя українців, таким чином відкрито підтримував військову агресію РФ, нехтуючи наявним станом життя на території України.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 436-2 КК України, а саме виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 29.08.2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.436-2 КК України та узгодили призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.75 КК України, у виді одного року позбавлення волі, звільнивши його від відбування зазначеного покарання з випробуванням.
В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та просив її затвердити.
Обвинувачений та захисник також просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті та угоді, вказав, що він цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також погодився на призначення йому узгодженого сторонами угоди покарання.
Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-2 КК України, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Також, суд переконався, що укладення прокурором та обвинуваченим угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи вищевикладене, оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.75 КК України відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.
Разом з цим відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрат на залучення експертів немає.
Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до положень ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений на майно.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.08.2022 року між прокурором Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування зазначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 6233» чорного кольору (імеі якого: НОМЕР_1 ); сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; карта пам`яті «Micro SD Smortbuy» на 4 GB; флешнакопичувач «Kingmax» синього кольору; флешнакопичувач «TDK» чорного кольору на 4 GB; флешнакопичувач «SP» на 4 GB золотистого кольору, які зберігається у камері збереження речових доказів Конотопського РВП ГУНП Сумській області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_3 та дозволити використовувати на власний розсуд.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2022 року на майно - мобільний телефон марки «Nokia 6233» чорного кольору (імеі якого: НОМЕР_1 ); сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; карта пам`яті «Micro SD Smortbuy» на 4 GB; флешнакопичувач «Kingmax» синього кольору; флешнакопичувач «TDK» чорного кольору на 4 GB; флешнакопичувач «SP» на 4 GB золотистого кольору - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1