Справа № 761/7284/23
Провадження № 1-кс/761/4995/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Служби безпеки України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого у кримінальному провадженні № 0000525 від 30 вересня 2022 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України

У С Т А Н О В И В:

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 30.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

18 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У повідомленні про підозру зазначено, що на початку червня 2022 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою виготовлення та поширення у мережі Інтернет на відеохостингу YouTube матеріалів у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 Російською Федерацією відкритої збройної агресії проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів його репортажу, може ознайомитися необмежена кількість осіб, за сприяння окупаційної адміністрації держави-агресора, незаконно перетнув державний кордон України на тимчасово окупованій території Донецької області.

У подальшому, діючи за сприянням окупаційної влади країни-агресора, ОСОБА_6 незаконно відвідав тимчасово окуповані міста Донецьк, Маріуполь, Мелітополь та територію об`єкта зі спеціальним статусом безпеки - відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». При цьому певні свої дії та висловлювання під час відвідування тимчасово окупованої території України він фіксував на відеозаписуючі пристрої, з метою їх подальшого поширення мережею Інтернет серед невизначеного числа осіб.

В невставленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, ОСОБА_6 з відзнятого матеріалу, впродовж незаконного відвідування тимчасово окупованих територій України, виготовив відеорепортаж, тривалістю 51 хвилина 25 секунд, російською мовою, у публіцистичному стилі, із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив у мережі Інтернет на відеохостингу YouTube: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зокрема, поширений ОСОБА_6 . матеріал описує його подорож, за сприяння окупаційної адміністрації країни агресора тимчасово окупованою територією України, а саме містами Маріуполь і Донецьк Донецької області, а також містами Мелітополь та Енергодар Запорізької області.

Причому, ОСОБА_6 , позиціонуючи себе як мандрівника, не пов`язаного з політикою, а створений ним інформаційний продукт - «об`єктивним матеріалом», усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, бажаючи уникнути передбачену законом кримінальну відповідальность, у відеоматеріалі зазначив, що «причем из всех людей, которые есть в этом списке, я единственный человек, который не военный, не политик, не чиновник, и не какой-то государственный служащий. Я обычный дизайнер и путешественник»; «Но я не тот человек, который пишет историю. Я тот человек, который историю наблюдает глазами, потому что одно дело рассказывать про новости, а другое оказаться в центре этих самых новостей. Центр новостей выглядят вот так: «россия здесь навсегда» (рос.).

Разом з тим, діючи в інтересах країни агресора, ОСОБА_6 у своєму матеріалі із назвою «ДНР и Украина, 48 часов челлендж» свідомо зауважив, що для подорожі на тимчасово окуповану територію України рекомендовано позначити машину латинською літерою «Z» задля маркування «своїх»: «Дальше рекомендуется свою машину украсить буквами «Z» для того, чтобы они не сильно выделялись среди всех окружающих машин. Это такое опознавательный знак «Свои»; «Если в Москве у нее есть какие-то коннотации не очень приятные возможно для некоторых людей это на юге отношения к этому; абсолютно другое. Там это выглядит как просто маркировка своих» (рос.).

ОСОБА_6 свідомо висловлює тезу, беззаперечного характеру про приєднання південних областей України до російської федерації: «Очень много рекламных щитов статусе «россия здесь навсегда» Просьба убрать от экрана жителей Украины, потому что им может быть больно, но, конечно, теперь ситуация полностью изменилась. И, если в феврале, еще було непонятно, что будет происходить, то сейчас уже понятно абсолютно и однозначно: все южные украинские области будут присоединены к россии точно так же, как был присоединён Крым. Можно как угодно к этому относиться, как угодно это обсуждать, но, собственно, то, что когда-то было россией и 30 лет я не было теперь снова станет россия. Конечно, я уже слышу как разрываются пердаки и люди просто сидят и говорят: «как можно говорить такие ужасные страшные имперские вещи?». Но я не тот человек, который пишет историю. Я тот человек, который историю наблюдает, и докладываю объективно о том, что вижу своими глазами, потому что одно дело рассказывает про новости, а другое дело оказаться в центре этих самых новостей. Центр новостей выглядят вот так: «россия здесь навсегда» (рос.).

Розповідаючи про Маріуполь, ОСОБА_6 свідомо, діючи умисно, звинувачує українських військовослужбовців, які там здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі й стримування збройної агресії Російської Федерації, в облаштуванні власних бойових позицій у жилих будинках та прикритті мирними мешканцями: «Сначала шли интенсивные бои внутри города. Потом весь город ухайдакали и соответственно все, кто воевал сидя в жилых домах, прикрываясь мирными жителями, они все слились и убежали в сторону «Азовстали» который находится сбоку от города. Соответственно, когда город был зачищен, все остатки всех бойцов спрятались на территории «Азовстали» которая сама по себе очень нехилое такое предприятие размером с небольшой город» (рос.).

Також, ОСОБА_6 у своєму відеоматеріалі, описуються події на металургійному комбінаті «Азовсталь» під час бойових дій у Маріуполі Донецької області навесні 2022 року зокрема, «что первым людям не разрешали уходить с комбината «Азовсталь»...» та вказується на те, що українські військовослужбовці були для цих цивільних небезпечними: «Едем дальше на другой конец комбината. Надпись на стене «Дети, гражданские 50 человек». На веревке остались детские веши. Будем надеяться, что все эти дети вышли и теперь у них все хорошо и они в безопасности. Потому что мы знаем, что в конечном итоге бойцы АЗОВа устали сидеть. У них стали заканчиваться силы и ресурсы. Киев им никак не мог помочь. Кормил их исключительно обещаниями. Там начались естественно внутренние всякие проблемы, свары и т.д. Потому что АЗОВцы не хотели кормить ВСУшников и там много всяких разных человеческих трагических историй, которые в соответствующих пабликах можно прочитать и посмотреть. У всех этих людей взяли интервью. Они много чего интересного рассказали. Женщины и дети, которые были никак не виноваты. Половина из них родственники тех, кто работал на этом комбинате. Половина какие-то местные окрестные жители, которые просто спрятались бомбоубежище. Как мы знаем первым делом их спасли, как только такая возможность появилась, потому что первым людям не разрешали уходить с комбината «Азовсталь» и просто стреляли в спину и говорили смотрите это вот русские солдаты вас убивают. Поэтому их использовали в качестве живого щита, в качестве заложников и они там несчастные сидели два месяца в подвалах в самых разных зданиях, а бомбоубежим там в этом комбинате просто дох...ща» (рос.).

ОСОБА_6 проводиться аналогія між стандартними (шаблонними) голлівудськими фільмами та подіями на «Азовсталі» під час воєнних дій у Маріуполі 2022 року: «Здесь все в одном подвале, также есть огромное количество всяких сожженных пистолетов, огромное количество патронов и огромное количество разбросанной одежды. Здесь находилась я думаю несколько сотен человек. Зрелище конечно абсолютно ужасающие. Очень похоже на финальные сцены в разных фильмах когда злодеи запираются на какой-нибудь промышленной территории и дальше приходят хорошие ребята которые ценой своей жизни его из этой самой промышленной территории отправляют на тот свет. Здесь прям ровно как в Голливуде все и происходило. В течении двух месяиев просто здесь был ад на земле и те люди, которые в (14:26) результате не погибли и выжили слава богу что они хотя бы остались живы в плену» (рос.).

Одночасно, ОСОБА_6 заперечується загибель п`ятисот цивільних людей у сховищі (укритті) у Маріупольському театрі: «Выглядит он очень театрально, потому, что фигуры, которые стояли на фронтоне так и остались стоять, а задняя часть театра обрушилась. Как мы помним люди много спорили о том, в результате чего произошло это обрушение то ли АЗОВцы (16:45) туда занесли какие-то мешки с гексогеном и для того, чтобы это здание взорвали какой-то момент зачем-то эти мешки подорвали, то ли на это здание упала бомба с самолета. В любом случае рассказы о том, что здесь в подвале погибло 500 детей не соответствует действительности, во-первых, потому что подвал наполовину целый, а та часть подвала, которая была засыпана, говорят, что там было пять человек. То есть перед тем, как на это здание упала бомба или, взорвались мешки со взрывчаткой. Людей отсюда все-таки вывели и это хорошо» (рос.).

Розповідаючи про функціонування магазинів та аптек у м. Маріуполі, ОСОБА_6 тимчасово окуповані території України свідомо називає «звільненими областями»: «Работает несколько магазинчиков. Есть аптека. Все цены уже и в рублях, и в гривнах, при этом в разных освобожденных областях курс разный. В Мариуполе курс 1 к полутора, а в других местах есть, например курса один к двум» (рос.), і таким чином, вказує на позитивну конотацію окупації, здійсненої Російською Федерацією внаслідок її збройної агресії проти України.

Лексема «освобожденный» (рос.) повторюється поряд з найменуванням Донецької області як «Донецької народної республіки»: «Для удобства перемещения у нас было два пропуска: один пропуск на беспрепятственный проезд в период действия комендантского часа по ДНР, а другой пропуск давал проезд по освобожденной территории донецкой народной республики» (рос.).

Згадуючи у поширеному матеріалі готель у Донецькій області, ОСОБА_6 висловлює тезу беззаперечного характеру про гарантоване входження Донецької області, позначеної так званою «ДНР», до складу російської федерації: «Жил я в гостинице PARK INN BY RADISSON. Я уже был в ДНР в 2016 году и тогда была удивительная ситуация поскольку эта гостиница американская, она находится формально является юридическим лицом украинским, а находится на территории ДНР. Поэтому она как бы в рублевой зоне. Поэтому мне начислили баллы RADISSON. Мне выставили счет гривнах и взяли тогда оплату в рублях. Сейчас Украины и Америке здесь нет. С ними уже попрощались. Сейчас эта территория ДНР, которая совершенно очевидно уже через пару песяцев станет областью россии. Не очень понятно было зачем для того надо было признавать ДНР как отдельное государство, но идимо так вот было удобнее» (рос.).

ОСОБА_6 визначає окуповану територію Донецької області як ДНР (тобто як «окремий суб`єкт», «державне утворення»), а окуповану частину Запорізької області - «Таврійською губернією»: «А пеперь настало время самой интересной части моей экскурсии по существующим и несуществующим странам. Если ДНР уже 8 лет как страна и ее признала российская федерация, то теперь настало время поехать в Запорожскую область которая с одной стороны является частью Украины, а с другой стороны она является частью Таврической губернии. Потому что чуть более удачного название пока еще никто не придумал, но значительная часть Запорожской области теперь занята российскими войсками и там соответственно находится новая власть» (рос.).

Також, ОСОБА_6 у своєму матеріалі повторює тезу беззаперечного характеру про входження до складу російської федерації Запорізької області України разом з Кримом (АР Крим Україна) як одної територіальної одиниці - «Таврійської губернії»: «Здесь в начале города уже стоят плакаты «220 лет Таврической губернии» и изображена карта Таврической губернии Здесь в начале города уже стоят плакаты «220 лет Таврической губернии» и изображена карта Таврической губернии который как раз показывает юг Запорожской области и Крым. Тем самым у нас есть жирная подсказка о том, что нас ждет в ближайшее время.?Таврическую губернию примут в состав российской федерации» (рос.).

Схвалюється стрімке захоплення (окупація) Мелітополя - міста в Запорізькій області, обґрунтуванням чому слугує відсутність бойових дій та руйнування міста: «Мелитополь абсолютно целый город. Здесь не было боёв. Его сдали без выстрелов. И это очень хорошо потому что и дома, и люди остались целы и здесь, собственно, ничего не случилось». Схвалення виражено лексичним значенням прислівників «очень хорошо» (рос.).

У розповіді про живлення територій електроенергією Запорізькою АЕС (відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»), ОСОБА_6 прогнозується робота станції на економіку російських регіонів: «Естественно сейчас эта ветка не работает потому что где-то там просто перебиты тупо провода, но в ближайшее время конечно будет восстановлено и совершенно очевидно что эта электростанция теперь будет работать на экономику российских регионов, потому что у нас есть проблема - у нас не хватает электричества в Крыму и у нас проблемы с электричеством на Кавказе который сейчас запитаны от ростовской станиии. Теперь Ростов будет обеспечивать свой Кавказ спокойненько, а Запорожская атомная электростанция будет питать Крым и ЛНР, и ДНР. И теперь уже совершенно очевидно, что и Запорожская область будет под названием «Таврическая губерния» или может еше какое-нибудь придумают название. Таврическая область войдёт в состав россии».

Описуючи територію Запорізької АЕС, ОСОБА_6 повідомляє про перестрілку, котра відбулась через те, що в будівлі управління знаходились «правосеки»: «Вот здание заводоуправления, в котором еще недавно здесь были бои, потому что там засели какие-то правосеки. Приехали русские солдаты. Соответственно был небольшой бой. Пару раз стреляли по зданию. Там люди довольно быстро потеряли волю к сопротивлению. Сдались и разбежались. Соответственно это здание сейчас стоит просто со следами пожара». Також декілька уривків присвячено запереченню інформації про обстріли атомного реактору російськими танками: «Мы помним, что в то время были страшные новости о том, что «а пиздец все русские танки уже стреляют по атомному реактору. Сейчас будет чернобыль номер два». Ничего такого не было. Просто те люди, которые сидели в офисном здание, которое находится за периметром охраняемом станции. Они немножко поперестреливались и перестали»; «Радиационный фон на станции соответствует просто фону на улице. То есть никаких здесь превышение нет, ничего не сломалось, ничего никто не разбомбил, никакого радиационного здесь излучения вредного не существует. Короче все абсолютно нормально, как и должно быть».

Неодноразово у матеріалах ОСОБА_6 повторюється теза про гарантоване входження окупованих територій Луганської, Донецької (позначені як «ДНР», «ЛНР»), Запорізької областей України до складу Російської Федерації: «Потому, что абсолютно очевидно, что ЛНР, ДНР, а также Запорожская область очень скоро, в результате будущего референдума, войдут в состав россии».

Таким чином, у виготовленому та поширеному у мережі Інтернет на відеохостингу YouTube матеріалі ОСОБА_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » міститься інформація, яку представлено сукупністю тез, а саме: повторювана теза беззаперечного характеру про неминучість приєднання окупованих (захоплених) областей України до РФ; звинувачення українських військовослужбовців у порушенні правил (звичаїв) ведення війни (облаштуванні власних бойових позицій у жилих будинках та прикритті мирними мешканцями);?схвалення (підтримка) захоплення та окупації Маріуполя; схвалення стрімкого захоплення (окупації) Мелітополя - міста в Запорізькій області, обґрунтуванням чому слугує відсутність бойових дій та руйнування міста; звинувачення українських військовослужбовців-оборонців «Азовсталі» y стрільбі по цивільних задля налаштування їх проти російських військовослужбовців та у використанні цивільних людей у якості «живого щиту», заручників; формування негативного образу українських військовослужбовців; заперечення загибелі п`ятисот цивільних людей у сховищі (укритті) у Маріупольському театрі; використання найменувань «ДНР», «ЛНР», «Таврическая губерния», котрі інформаційно шкідливі для суверенності й територіальної цілісності України.

Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором» РФ визнана державою-агресором.

Відповідно до інформації ГУ «І» ДЗНД СБ України ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації.

18 лютого 2023 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 35 (7433) від 18.02.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 22.02.2023, 23.02.2023 та 24.02.2023 за зазначеною в повістці адресою для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту в якості підозрюваного, проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000525 від 30.09.2023.

Підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління СБ України відповідно до вручених йому повісток не з`явився та про причини поважності неявки не повідомив.

Постановою слідчого від 27.02.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, здійснення якого доручено ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави-агресора - рф з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

З`ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким злочинам.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який переховується від органів досудового розслідування та суду за межами території України, що підтверджено постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , яка спрямована для виконання до компетентного органу, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, суд вважає, що на даний час з урахуванням обставин, які інкримінуються ОСОБА_6 відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зазначення строку дії ухвали та без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1