Справа № 368/112/23
УХВАЛА

Іменем України

"02" лютого 2023 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 та власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000413 від 01.02.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :

01 лютого 2023 року прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000413 від 01.02.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 31.01.2023 приблизно о 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі О-101201, в напрямку від м. Кагарлик до с. Слобода, в межах Обухівського району, Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по краю дороги, в попутному напрямку автомобіля. Пішохід отримала травми доставлена в Кагарлицьку БЛ, була оглянута, без госпіталізації, відпущена додому, діагноз встановлюється. (459)

Під час огляду здійсненого в період часу з 15 год. 45 хв. по 16 год. 45 хв. 31.01.2023, вилучено транспортний засіб, автомобіль, марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова

НОМЕР_2 , який направлено на зберігання па майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139.

Вилучений транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000413 від 01.02.2023 року.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені судових інженерно-транспортних експертиз, за експертною спеціалізацією «дослідження технічного стану транспортних засобів», «транспортно-трасологічні дослідження», «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Для експертного дослідження транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, необхідно зберігати у такому стані, в якому вони знаходились після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки їх не огляне експерт, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого транспортних засобів.

Для дослідження експертам необхідно надавати документи та транспортні засоби без внесення в їх конструкцію будь-яких змін, та без здійснення будь-яких ремонтно-відновлювальних робіт.

Транспортні засоби на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені в ході огляду і можуть бути використаний як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Річ, на яку необхідно накласти арешт, а саме на транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який вважається тимчасово вилученим, не відноситься до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відсутність вказаного транспортного засобів унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженій, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

А тому, у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Метою, накладення арешту на виявлений під час огляду транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України, є збереження речового доказу, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправно дій та набутті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Захисник власника майна адвокат ОСОБА_7 не заперечує проти накладення арешту на майно, але вважає, що є всі підстави для повернення автомобіля власнику, оскільки він буде його утримувати у належному стані.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , власника та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, слідчим відділення Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 01.02.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 31.01.2023 приблизно о 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі О-101201, в напрямку від м. Кагарлик до с. Слобода, в межах Обухівського району, Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по краю дороги, в попутному напрямку автомобіля. Пішохід отримала травми доставлена в Кагарлицьку БЛ, була оглянута, без госпіталізації, відпущена додому, діагноз встановлюється. (459)

Під час огляду здійсненого в період часу з 15 год. 45 хв. по 16 год. 45 хв. 31.01.2023, вилучено транспортний засіб, автомобіль, марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова

НОМЕР_2 , який направлено на зберігання па майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139.

Вилучений транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000413 від 01.02.2023 року.

Річ, на яку необхідно накласти арешт, а саме на транспортні засоби, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який вважається тимчасово вилученим, не відноситься до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені судових інженерно-транспортних експертиз, за експертною спеціалізацією «дослідження технічного стану транспортних засобів», «транспортно-трасологічні дослідження», «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу прокуратури, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, що було вилучене під час огляду місця події - автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , адже не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, і як наслідок можливе відчуження майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведеного огляду місця пригоди в період часу з 15 год. 45 хв. по 16 год. 45 хв., 31.01.2023 року, під час якого було вилучено транспортний засіб, автомобіль марки «Ford», модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова

НОМЕР_2 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокурором ОСОБА_3 .

Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1