Справа № 947/7548/23
Провадження № 1-кс/947/4285/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №80000106 від 22.02.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №80000106 від 22.02.2022 року

Свою скаргу заявник обґрунтовував тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено неповно, внаслідок чого у прийнятому рішенні зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам події, що є предметом кримінального провадження №80000106 від 22.02.2022 року, та відповідно, прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов до наступного.

Статтею 113 КПК визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього кодексу

Частинами 1, 3, 5, 7 статті 115 КПК визначено, що строки, встановлені цим кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 116 КПК, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно із частиною 1 статті 117 КПК, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, поновленню підлягають порушені винятково з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, адже дотримання строків звернення до суду є одним із засобів забезпечення виконання завдань кримінального провадження учасниками судового провадження, оскільки інститут строків у кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності та стимулює як суд, так й учасників кримінального процесу добросовісно користуватись правами та належно виконувати обов`язки.

Відтак поважними причинами пропуску процесуального строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із скаргою, заявою чи клопотанням, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Судом досліджено скарга заявника згідно якої заявник вказує, що 24.02.2023 року він отримав постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №80000106 від 22.02.2022 року, та у зв`язку із захворюванням пропустив строк на оскарження.

Частиною першою статті 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Водночас, заявник ставить питання поновлення пропущеного строку звернення до суду з скаргою мотивуючи її тим що хворів, однак доказів поважності пропуску строку на оскарження слідчому судді не надав.

Враховуючи наведене вище, очевидно, що у даному випадку скаржник пропустив встановлений КПК процесуальний строк на оскарження дій дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , та не надав будь-яких об`єктивних доказів наявності поважних причин для поновлення пропущеного строку та існування реальних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення процесуальних дій, а тому належить відмовити у клопотанні про поновлення такого строку.

Крім того, слідчий суддя констатує, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження постанови слідчого перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для цього. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до частин 2, 3 статті 304 КПК скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Перевіривши й оцінивши відомості, наведені у скарзі та доданих матеріалах, слідчий суддя вважає, що оскільки відсутні підстави для поновлення скаржнику пропущеного строку на подання даної скарги, тобто наявна підстава, визначена пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК, й тому таку скаргу належить повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строків на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 23 травня 2022 року - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №80000106 від 22.02.2022 року - повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту одержання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1