печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за участю секретаря ОСОБА_4, прокурора ОСОБА_5, захисника ОСОБА_6, підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який одружений, має неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2 , із визначенням розміру застави в розмірі 1 416 324, 51 грн., яке обгрунтовується наступним.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000385 від 20.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

08.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавляння волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_1 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, особисто незаконно впливати на заявника, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_1 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та безпідставність зазначених в клопотанні ризиків. Вказує, що зазначений слідчим в клопотанні розмір застави є непомірним для ОСОБА_1 , оскільки він працює простим обробником металу. Зазначив, що ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, готовий співпрацювати зі слідством, з 23.02.2022 працює на іншому підприємстві, тому не має впливу на свідків. Просив обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, матеріали сторони захисту, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000385 від 20.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

08.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_1 не затримувався.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 185 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника на необґрунтованість висунутої ОСОБА_1 підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

ОСОБА_1 , хоча і підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, проте, органом досудового розслідування затриманий не був, як особа характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має неповнолітню дитину, за місцем роботи характеризується позитивно, слідчим суддею враховується також міцність його соціальних зв`язків, наявність визначеного місця реєстрації та постійного проживання.

За таких обставин, хоча і враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність даних про наявність з його сторони спроб переховуватись та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_1 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_1 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку оголошеного слідчим під відповідний протокол;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали по 08.11.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_3