Справа № 461/954/23
Провадження № 1-кс/461/1566/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

22.03.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старі Кути, Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2018 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., ОСОБА_9 , 2009 р.н., ОСОБА_10 , 2008 р.н., та повнолітнього сина ОСОБА_11 , 2004 р.н., інваліда ІІІ групи, з середньою освітою, офіційно не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 20.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.03.2023 старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням виконувача обов`язків прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування, внесене 20.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи умисно з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 в період часу до 20.03.2023 року, вступив у попередню злочинну змову з невстановленими на даний час особами, які діючи з метою організації та незаконного переправлення осіб через державний кордон України, здійснювали пошук осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, надавали транспортні засоби для доставки осіб до ділянки державного кордону України, а також здійснювали безпосереднє доставлення до кордону цих осіб, та їх інструктаж щодо порядку подальших дій при незаконному переправленні через державний кордон України. В свою чергу ОСОБА_6 повинен був шляхом надання порад та вказівок повідомити особам, що мають на меті незаконно перетнути державний кордон України, в якому місці державного кордону України із Румунією можливо безперешкодно перетнути державний кордон України поза митним та паспортним контролем.

В подальшому, 20.03.2023 року ОСОБА_6 , діючи згідно попередньої домовленості з невстановленими на даний час особами, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, близько 15 год. 15 хв., перебуваючи на АЗС «Сокар», яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Залізнична 36, здійснив зустріч з ОСОБА_12 , якому, за попередньою домовленістю, мав організувати незаконне переправлення через державний кордон України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи згідно попередньої домовленості з іншими на даний час невстановленими особами, 20.03.2023, близько о 15 год. 20 хв. повіз ОСОБА_12 в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, з метою подальшого перетину останнім державного кордону України, при цьому надаючи ОСОБА_12 настанови, поради, вказівки та проводячи йому детальний інструктаж щодо його поводження під час незаконного перетину державного кордону України, поза пунктом пропуску.

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим СУ ГУ НП у Львівській області о17 год. 41 хв. 20.03.2023 затримано ОСОБА_6 .

21.03.2023 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_6 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння їх вчиненню шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів або усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом про контроль за вчиненням злочину; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України відноситься тяжким злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ох до 7-ми років позбавлення волі.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним переправленням особи через державний кордон України, сприяння їх вчиненню шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів або усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку із чим відносно нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, а також усвідомлюючи про факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, останній може ухилятись від слідства та суду, зможе змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, оскільки ОСОБА_6 являється багатодітним батьком та має право виїзду за кордон;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом, шляхом переконання та залякування може схилити свідків до зміни даних ними показань.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчините інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати їх проведенню, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, свідками, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі, щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, відноситься до категорії тяжких злочинів вчинених під час воєнного стану, що має високий рівень суспільної небезпеки, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

На думку органу досудового розслідування, розмір застави ОСОБА_6 необхідно встановити у розмірі 107 360 гривень (40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України. Саме такий розмір застави та покладення указаних вище обов`язків забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України. Така сума застави може бути тим чинником, який змусить підозрюваного належним чином відноситись до покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у такому та просили клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід. Подала письмові заперечення, в яких вказує, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності та відсутні підстави вважати, що він продовжувати злочинну діяльність. Просить врахувати, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей на утриманні, є інвалідом ІІІ групи. Зазначає, що підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство якнайшвидше завершилось і він міг продовжити спокійно жити далі.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000280від 20.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.03.2023, ОСОБА_6 затриманий о17 год. 41 хв. 20.03.2023

21.03.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на даному етапі розслідування, є досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст. 12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ж положень п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, а також усвідомлюючи про факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, останній може ухилятись від слідства та суду, зможе змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, оскільки ОСОБА_6 являється багатодітним батьком та має право виїзду за кордон.

Слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, що підозрюваний може впливати на свідків даного кримінального провадження шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, а також шляхом узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчините інше кримінальне правопорушення свідчить те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати їх проведенню, негативно впливати на хід досудового розслідування, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.ч.1,2 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. А відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст.194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 одружений, є батьком багатодітної та малозабезпеченої сім`ї, що підтверджується долученим до клопотання посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою Косівського Управління соціального захисту №1877 від 27.09.2022, має на утриманні дружину та чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2018 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., ОСОБА_9 , 2009 р.н., ОСОБА_10 , 2008 р.н., та повнолітнього сина ОСОБА_11 , 2004 р.н., має постійне місце проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом ІІІ групи, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий, займається волонтерською діяльністю.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його сімейний, майновий стан та його стан здоров`я, то застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, абсолютно унеможливить здійснення ним своїх зобов`язань по утриманню сім`ї, догляду та вихованні дітей, лікуванні. Слідчий суддя вважає, що матеріальне становище підозрюваного та його сім`ї не дозволить сплатити розмір застави, які слідчий вказує у клопотанні про обрання запобіжного заходу. В ході розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що застава в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з врахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_6 , є в будь-якому разі завідомо непомірною для нього.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_6 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арештуу нічний час доби з 21.00 год. до 06.00 год., заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, до 21.05.2023.

Роз`яснити, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с. Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-не спілкуватися із свідками у кримінальному вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на виконувача обов`язків прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.03.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1