Дата документу 27.12.2022 Справа № 334/7361/13-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7361/13-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1183/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою стягувача ОСОБА_6 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

за участю представника-адвоката ОСОБА_7

стягувач ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_6 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Своє рішення суд мотивував тим, що стягувачем не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким поновити їй строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування скарги зазначила, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою, оскільки її заява розглянута без урахування наданих доказів та матеріалів справи.

Вказує, що виконавчий лист 27 жовтня 2016 року був повернутий у зв`язку з несплатою авансового внеску.

Суд не звернув уваги на те, що відповідно до норм ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», вона звільнена від сплати авансового платежу і що виконавець безпідставно повернув Виконавчий лист до суду.

Вважає, що Виконавчий лист був наданий для виконання у встановлені строки, а його повернення не є підставою для поновлення строку для його пред`явлення.

Також посилається на те, що суд не врахував зміни до Цивільного кодексу України, що з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби строки позовної давності продовжуються на строк дії карантину.

Згідно з ухвалою суду, стягувач ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою, в якій просить поновити їй пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у кримінальній справі № 334/7361/13-к.

Заяву обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання вироку суду за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.223-2 КК України видано виконавчий лист № 334/7361/13-к про стягнення на користь ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 55000 грн. Вказаний виконавчий лист нею 24 жовтня 2016 року скерований до Комунарського ВДВС для примусового виконання. Проте, відповідно до повідомлення державного виконавця ОСОБА_9 від 27 жовтня 2016 року ВП №52749627 даний виконавчий лист їй був повернутий у зв`язку з несплатою авансового внеску та з інших питань. Вона є особою похилого віку, у неї постійно погіршується стан здоров`я, вона вимушена перебувати під наглядом лікарів, а також у неї були відсутні на той час грошові кошти для сплати авансового платежу. Вважає, що нею з об`єктивних причин був пропущений строк для звернення до виконання виконавчого листа № 334/7361/13-к, що є поважними причинами для пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді; представника заявника (стягувача) адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає через таке.

Так, згідно з матеріалами провадження 14 лютого 2022 року ОСОБА_6 звернулась до суду першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу.

В своїй заяві ОСОБА_6 зазначила, що 18 жовтня 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання вироку суду за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.223-2 КК України, видано виконавчий лист №334/7361/13-к про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 55000 грн.

Вказаний виконавчий лист 24 жовтня 2016 року нею направлено до Комунарського ВДВС для виконання.

Проте, згідно з повідомленням державного виконавця ОСОБА_9 від 27 жовтня 2016 року ВП №52749627 зазначений виконавчий лист було повернуто ОСОБА_6 , у зв`язку з несплатою авансового внеску та з інших питань.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання апелянт зазначала, що вона є особою похилого віку, у неї постійно погіршується стан здоров`я та вона вимушена перебувати під наглядом лікарів. Також посилалась на відсутність у неї коштів для сплати авансового платежу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що стягувачем не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів апелянтом надано виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно з якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в ЗЦПМСД №1 з 2013 року та має ряд тяжких захворювань.

Вказане на думку суду апеляційної інстанції має суттєве значення для вирішення питання про поновлення строку, яке вирішувалось у цьому провадженні.

Також заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що у відповідності до положень ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», остання звільнена від сплати авансового платежу.

Така обставина свідчить про порушення прав потерпілої (стягувача) ОСОБА_6 на відшкодування заподіяної їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення клопотання не перевірив, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню.

Оскільки, діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, розглянути кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, повно та всебічно з`ясувати обставини провадження і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_6 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Тютюник ОСОБА_10 Рассуждай ОСОБА_11