печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3680/23-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 16.01.2023 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000269 відповідно до вимог ст. 218 КПК України-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, в якій просить: зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора України, відповідно до вимог ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 16.01.2023 року щодо зміни підсудності кримінального провадження №0000269 відповідно до вимог ст. 218 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінального процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Сторона кримінального провадження має право звертатись з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України до відповідного органу досудового розслідування або процесуального керівника у кримінальному провадженні. В порядку ст. 220 КПК України не передбачений розгляд клопотань неуповноваженою на те особою.

Посилання особи, яка подала скаргу, на положення ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки вимоги, які порушує у скарзі заявник, не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм передбачених Главою 26 КПК України.

Аналізуючи викладене, скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 103, 220, 303, 307, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 16.01.2023 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000269 відповідно до вимог ст. 218 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1