ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0006474за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, непрацююча, маюча неповнолітню дитину, судима, останній раз:
08 липня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.190, ч.2 ст.190, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

визнана винуватою та засуджена:

- за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року та остаточно засуджена на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 99 грн.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону №838-VIII, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 травня 2020 року по 19 червня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

20 серпня 2016 року близько 04 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля станції метро «Студентська» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 19, сіла до автомобілю «ВАЗ-2111», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , та під час поїздки з салону автомобіля таємно, повторно, викрала належний потерпілому мобільний телефон «Redmi» вартістю 4022 грн.
30 грудня 2016 року близько 21 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд» по вул. Академіка Павлова, 44-Б, в м. Харків, таємно, повторно, намагалась викрасти з вітрини продукти харчування та дитячі іграшки на загальну суму 446, 46 грн, проте злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем.
20 квітня 2017 року близько о 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в торгівельній залі магазину «Stradivarius» у ТЦ «ДАФІ» по вул. Героїв Праці, 9, в м. Харків, таємно, повторно, намагалась викрасти кросівки вартістю 832,50 грн, проте злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем.
10 серпня 2017 року близько 20 год. обвинувачена, перебуваючи у приміщенні маркету «Дігма» ТОВ «Стормак», по вул. Валентинівська, 23, в м. Харків, таємно, повторно, викрала з вітрини засоби гігієни та продукти харчування на суму 402, 27 грн.
26 листопада 2017 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «ТОВ «Сільпо-Фуд» по просп. Московський, 256, в м. Харків, таємно, повторно, намагалася викрасти упаковку м`яса вагою 2,402 кг. вартістю 294, 22 грн, проте злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем.
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене покарання із застосуванням приписів ст.69 КК України.
При цьому зазначає про наявність у неї малолітньої дитини та матері похилого віку з інвалідністю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин та кваліфікація її дій за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.
Доводи обвинуваченої про можливість пом`якшення призначеного покарання суперечать вимогам кримінального закону.
Так, покарання ОСОБА_7 призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50, ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, даним про її особу, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.
При цьому, місцевий суд з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які обвинувачена зазначає в апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене в даному випадку кримінальним законом, з огляду на застосування приписів ст.71 КК України.
Адже, згідно з ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Тому відсутні визначені кримінальним законом підстави для пом`якшення остаточного покарання за сукупністю вироків.
З огляду на особу обвинуваченої, яка в період іспитового строку на шлях виправлення не стала та знову вчинила ряд крадіжок, що характеризує її особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для застосування приписів ст.69 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4