Справа № 182/6859/20
Провадження № 1-кп/0182/131/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції у м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2020 за № 0002186 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополі, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає в АДРЕСА_2 , не працює, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, раніше судимий:

-10.03.2022 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 міс., на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

( в режимі ВКЗ з власного технічного пристрою)

обвинуваченого ОСОБА_3

( в режимі ВКЗ з власного технічного пристрою)

захисника ОСОБА_5 ,

Обвинувачення, визнане судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 13.10.2020 близько 04.00 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, підійшов до гаража № НОМЕР_1 , розташованого на території АГК «Тополь 3» по вул. Світла в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в той же день та час, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, шляхом пошкодження замка, відчинив ворота вказаного гаража, після чого проник до приміщення вищевказаного гаража звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення викрав: скати марки «Наnkook», моделі «Орtimo», 215x55, 17 радіусом у кількості 2 шт., котрі були придбані у серпні 2020 року, згідно висновку експерта № 357 ринкова вартість яких складає 1 300 грн; скати марки «Вridgestone», моделі «Вlizzak VRХ», 215x55, 17 радіусом, зимові у кількості 4 шт., котрі були придбані у серпні 2020 року, згідно висновку експерта № 357 ринкова вартість яких складає 5 900 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням до іншого сховища, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7 200 грн.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав у повному обсязі. Суду показав, що потерпілого не знав. Осінню 2020 року вночі проходив повз авто гаражний кооператив, який розташований біля автовокзалу по вул. Світла у м. Нікополі. Побачив гараж, на якому був не дуже хороший замок. Підійшов до гаража і за допомогою викрутки відкрив гараж. Відразу ж біля входу побачив скати автомобільні у кількості 6 шт. Виніс їх та сховав за гаражним кооперативом в посадці. В той же день, коли вже було світло на вулиці повернувся за вказаними скатами і перевіз 4 скати до себе в гараж, а 2 скати залишилися на місці, він потім їх видав працівникам поліції. Перевозив скати за допомогою тачки. Викрадені скати хотів продати. Один зі скатів він поніс показати покупцеві. Коли ніс - побачив патрульних працівників поліції, скат сховав в районі вул. Г. Чорнобиля, біля магазину, а сам втік. Коли повернувся через деякий час, скату на місці не було. Потім, коли до нього прийшли працівники поліції, він видав 3 скати, які залишалися у нього в гаражі, і 2 скати, які були сховані на місці. У вчиненому він розкаюється. Вже тривалий час нічого не вчиняє, працював офіційно, але зараз, так як почалася війна, працює неофіційно. Потерпілому відшкодував збитки, купив скат, про що останній написав йому розписку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , не заперечуючи правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого, просила врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання, що він щиро кається у вчиненому, повністю відшкодував завдану шкоду. Тому просить призначити йому мінімальне покарання, застосувати ст.. 75, 76 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Позиція потерпілого

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що раніше обвинуваченого ОСОБА_3 не знав. До нього 13.10.2020 о 10.00 год. зателефонував батько і сказав, що до гаража було проникнення. Він відразу ж приїхав до гаража та викликав співробітників поліції. Було викрадено з приміщення гаража 6 скатів. Відразу йому повернули 2 скати, потім ще 3 скати. Повертав скати обвинувачений разом зі співробітниками поліції. Один скат йому не повернено. Обвинувачений пообіцяв віддасть скат. Обвинувачений був під час проведення слідчого експерименту, сам все показував і розповідав. Не наполягає на обов`язковому позбавленні волі обвинуваченого.

Відповідно до розписки, після допиту потерпілого обвинувачений відшкодував завданий збиток, повернувши потерпілому скат.

Оцінка доказів судом

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи.

Також суд ураховує особу ОСОБА_3 , який є судимим вироком Нікопольського міськрайонного суду від 10.03.2022. Раніше офіційно працював різноробочим у ТОВ «Будівельна компанія «Вертикаль-Плюс», за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, на даний час офіційно не працює. Має постійне місце проживання, на даний час зареєстрований як внутрішньо переміщена особа і проживає в м. Дніпрі. Не одружений. На утриманні нікого не має. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 51, 54).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), визнання вини та відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого (ч. 2 ст. 66 КК України), відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна на стадії досудового розслідування (5 скатів) та добровільне відшкодування залишку збитків шляхом придбання нового скату (п. 2 ч. 1 ст. 66 України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, повного добровільного відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в межах санкції інкримінованої йому статті Особливої частини КК України покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і скласти покарання повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 10.03.2022 вироком Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 міс. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - 13.10.2020, тобто до постановлення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2022.

Враховуючи всі вищезазначені обставини справи, суд вважає необхідним при визначенні остаточного покарання застосувати принцип часткового складан6ня призначених покарань.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_3 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року, вчинені до постановлення вироку по кримінальному провадженні, що розглядається, покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2022 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає частковому складанню з призначеним за цим вироком покаранням у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- скати марки «Наnkook», моделі «Орtimo», 215x55, 17 радіусом у кількості 2 шт.; скати марки «Вridgestone», моделі «Вlizzak VRХ», 215x55, 17 радіусом, зимові у кількості 3 шт., що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи № 257 від 30.10.2020, згідно довідки в сумі 200 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З цих підстав, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 10.03.2022 з покарання, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 міс.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- скати марки «Наnkook», моделі «Орtimo», 215x55, 17 радіусом у кількості 2 шт.; скати марки «Вridgestone», моделі «Вlizzak VRХ», 215x55, 17 радіусом, зимові у кількості 3 шт., що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 200 (двісті) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1