Справа № 331/4671/22
Провадження № 1-кп/331/263/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150 від 16.05.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта - професійно-технічна, сімейний стан - одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.04.1981 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 1 ст. 117 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі; звільнений 09.07.1983 року умовно-достроково, невідбутий строк: 02 роки 05 місяців;

- 04.02.1985 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 215-3, ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.12.1988 року за відбуттям строку покарання;

- 28.06.1990 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 143 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі; звільнений 22.02.1992 року за відбуттям строку покарання;

- 30.05.1994 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 215, ч. 2 ст. 215, ст. 108 КК України (1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 05.03.2001 року за відбуттям строку покарання;

- 21.09.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.02.2007 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 12.08.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 03 місяці 26 днів;

- 21.09.2015 року Апеляційним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 22.07.2021 року умовно-достроково, невідбутий строк: 10 місяців 07 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, в умовах воєнного стану, веденого на території України згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, 13 травня 2022 року, приблизно о 15 години 46 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в підземному переході, який розташований на площі Пушкіна за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та попросив потерпілу ОСОБА_4 показати йому товар для покупки. Коли потерпіла ОСОБА_4 почала показувати товар для продажу, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та за допомогою власної фізичної сили, штовхнув останню, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 впала на підлогу, в цей час своєю лівою рукою закрив її рот, а правою рукою наніс 2 удари в обличчя. З метою придушення опору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 став своїм правим коліном на спину потерпілої ОСОБА_4 та за допомогою власної фізичної сили тримаючи голову потерпілої 8 разів ударив об підлогу, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта легкі тілесні ушкодження та відкрито викрав у останньої з торгівельного стенду пояс для панчіх «La vivas» чорного кольору, розмір Free, вартістю 680 гривень.

Після чого зник з місця скоєння злочину, чим спричинив ФОП « ОСОБА_4 » матеріальну шкоду на суму 680 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 13 травня 2022 року, приблизно о 15 годині 46 хвилин, знаходячись в підземному переході на пл. Пушкіна, він звернув увагу на раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_4 , яка в цей час відчиняла двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зайшовши разом з потерпілою в приміщення магазину, у нього виник умисел на заволодіння товаром, яким торгувала остання. Знаходячись в приміщенні магазину, він попросив потерпілу показати йому нижню білизну. Після того, як вона повернулась до нього спиною, він обійшов стійку, штовхнув потерпілу, яка внаслідок цього впала на підлогу. Своєю лівою рукою він закрив рот потерпілої, а правою рукою наніс два удари в обличчя. З метою припинення супротиву потерпілої, він придавив своїм правим коліном спину потерпілої та, тримаючи голову потерпілої вісім разів ударив об підлогу. Після цього з торгівельного стенду викрав пояс для панчіх.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, приніс потерпілій вибачення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не виявила бажання надавити пояснення з приводу вчиненого відносно неї злочину, підтвердила показання обвинуваченого в повному обсязі. Разом з тим додала, що в ході проведення судового засідання вона отримала від дружини обвинуваченого спричинену їй матеріальну шкоду на суму 680 гривень в розмірі вартості викраденого майна. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, у зв`язку з чим відмовилась від позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на свою користь матеріальної шкоди в сумі 680 гривень, на підтвердження чого надала відповідну розписку (а.п. 50). Просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання з реальним його відбуванням в місцях позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, документів стосовно вартості викраденого майна, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Зі змісту товарного чека, наданого ФОП « ОСОБА_4 » встановлено, що вартість поясу для панчіх «La vivas» чорного кольору, розмір Free, становить 680 гривень (а.с. 54).

Висновком експерта № 550п від 17.05.2022 року встановлено, що садна в ділянці шиї праворуч, на слизовій оболонці нижньої губи; синці правого стегна, правого плеча у ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупого предмета (предметів) (а.п. 55).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 має судимість за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, яка у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин в період невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 21.09.2015 року, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в період з 28.09.2021 року по 28.02.2022 року був офіційно працевлаштований монтажником гіпсокартонних конструкції на підприємстві ТОВ «Гарант-Строй 2007», де характеризувався з позитивного боку, на час вчинення кримінального правопорушення офіційно працевлаштованим не був, у зв`язку з чим не мав законного та стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, приніс вибачення потерпілій, в добровільному порядку через свою дружину відшкодував потерпілій завдані збитки, у зв`язку з чим остання претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, тобто вчинив активні дії щодо зменшення тяжких наслідків свого діяння.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги той факт, що обвинувачений у добровільному порядку відшкодував потерпілій завдані збитки, проте враховуючи, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння було вчинено із застосуванням насильства, що завдало певних страждань потерпілій, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах найнижчої межі, встановленої в санкції, за якою кваліфікуються його діяння, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав, для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи той факт, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в період невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року, суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь матеріальної шкоди в розмірі 680 гривень.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 03 листопада 2022 року відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2022 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (а.п. 77-78).

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь матеріальної шкоди в розмірі 680 гривень.

Речові докази:

- СD-R - диск, який містить відеозапис з камер спостереження за 13.05.2022 року, встановлених в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 56-57).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1