Номер провадження: 11-сс/813/239/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06 січня 2023 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на виявлене та вилучене майно під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адреса: АДРЕСА_1 , а саме:

- 12 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів, в тому числі раків, які вилучені слідчим і поміщені у прозорий сейф-пакет з маркуванням бирки «Пакет № 1», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії з биркою Е22075929;

- 10 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів, в тому числі раків які вилучені слідчим і поміщені у прозорий сейф-пакет з маркуванням бирки «Пакет № 2», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 70 мм кожна довжиною приблизно 400 м у кількості 5 (п`яти) мішків, які опечатані бирками «Пакет № 3», «Пакет № 4», «Пакет № 5», «Пакет № 6», «Пакет № 7», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 95 мм кожна довжиною приблизно 200 м у кількості 4 (чотирьох) мішків, які опечатані бирками «Пакет № 8», «Пакет № 9», «Пакет № 10», «Пакет № 11», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 45 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 12», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмет схожий на сітку ліскову з кроком вічка 32 мм довжиною приблизно 200 м, яка опечатана биркою «Пакет № 13», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 75 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 14», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 80 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 15», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- предмети схожі на 3 (три) сітки капронові з кроком вічка 90 мм кожна довжиною приблизно 150 м, які поміщені у мішки та опечатані бирками «Пакет № 16», «Пакет № 17», «Пакет № 18», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії;

- раки, зовні з вигляду живі, у кількості 100 штук, які поміщені у мішок та опечатані биркою «Пакет № 19».

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та накладання арешту необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що:

- ОСОБА_8 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні;

- арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки під час документування злочину не встановлено використання предметів у вигляді сіток, ятерів та живих водних біоресурсів раків. Крім того, жодною нормою кримінального законодавства не передбачена відповідальність за зберігання предметів зовні схожих на ятері, сітки капронові та ліскові, а також водних живих біоресурсів раків;

- слідчим суддею не прийнято до уваги клопотання про відкладення розгляду клопотання про накладення арешту на майно на іншу дату у зв`язку з заздалегідь запланованою відпусткою у іншій області з 06.01.2023 по 09.01.2023, яке направлено на електронну адресу суду о 14:24 годині.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Проте, слідчий суддя суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, не дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов передчасного висновку, з огляду на таке.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі), ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 22.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 ч. 3 КК України, щодо вимагання та отримання посадовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) спільно з посадовими особами Нижньодністровського національного природного парку неправомірної вигоди за безперешкодний незаконний вилов водних живих ресурсів на території Нижньодністровського національного природного парку та за не притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Так, у в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_9 01.12.2022 у період часу з «19» год. «15» хв. по «23» год. «15» хв. проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адреса: АДРЕСА_1 на підставі ували слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2022, в ході якого слідчим встановлено та вилучено: 12 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів, в тому числі раків, які вилучені слідчим і поміщені у прозорий сейф-пакет з маркуванням бирки «Пакет № 1», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії з биркою Е22075929; 10 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів, в тому числі раків які вилучені слідчим і поміщені у прозорий сейф-пакет з маркуванням бирки «Пакет № 2», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 70 мм кожна довжиною приблизно 400 м у кількості 5 (п`яти) мішків, які опечатані бирками «Пакет № 3», «Пакет № 4», «Пакет № 5», «Пакет № 6», «Пакет № 7», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 95 мм кожна довжиною приблизно 200 м у кількості 4 (чотирьох) мішків, які опечатані бирками «Пакет № 8», «Пакет № 9», «Пакет № 10», «Пакет № 11», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 45 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 12», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмет схожий на сітку ліскову з кроком вічка 32 мм довжиною приблизно 200 м, яка опечатана биркою «Пакет № 13», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 75 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 14», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 80 мм довжиною приблизно 150 м, яка опечатана биркою «Пакет № 15», який підписаний слідчим та іншими учасниками слідчої дії; предмети схожі на 3 (три) сітки капронові з кроком вічка 90 мм кожна довжиною приблизно 150 м, які поміщені у мішки та опечатані бирками «Пакет № 16», «Пакет № 17», «Пакет № 18», які підписані слідчим та іншими учасниками слідчої дії; раки зовні з вигляду живі у кількості 100 штук, які поміщені у мішок та опечатані биркою «Пакет № 19».

Згодом, вказані майно та речі визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

У вказаному кримінальному провадженні прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Мотивуючи необхідність накладання арешту на вказане майно, прокурор вказала на те, що вилучені предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду не звернув уваги на невідповідність клопотання прокурора про накладення арешту на майно вимогам ст. 171 КПК України, в якому, з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення, не було зазначено підстави та мети відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, із змісту клопотання залишається незрозумілим, яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає визначене у клопотанні майно, а саме: 12 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів, в тому числі раків; 10 предметів зовні схожі на ятеря різного розміру та форми для вилову водних живих ресурсів; предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 70 мм кожна довжиною приблизно 400 м у кількості 5 (п`яти) мішків; предмети зовні схожі на сітку ліскову з кроком вічка 95 мм кожна довжиною приблизно 200 м у кількості 4 (чотирьох) мішків; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 45 мм довжиною приблизно 150 м; предмет схожий на сітку ліскову з кроком вічка 32 мм довжиною приблизно 200 м; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 75 мм довжиною приблизно 150 м; предмет схожий на сітку капронову з кроком вічка 80 мм довжиною приблизно 150 м; предмети схожі на 3 (три) сітки капронові з кроком вічка 90 мм кожна довжиною приблизно 150 м; раки зовні з вигляду живі у кількості 100 штук, та яке доказове значення має воно для кримінального провадження № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, щодо вимагання та отримання посадовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) спільно з посадовими особами Нижньодністровського національного природного парку неправомірної вигоди за безперешкодний незаконний вилов водних живих ресурсів на території Нижньодністровського національного природного парку та за не притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу, що предметом розслідуваного злочину є неправомірна вигода, під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Фактично у поданому клопотанні прокурор обмежився лише наведенням норми ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, без належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане ним майно у клопотанні.

Невідповідність клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України залишилась поза увагою слідчого судді, тоді як за змістом ч. 3 ст. 172 КПК України клопотання, подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, підлягає поверненню.

У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення ЄСПЛ від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи невідповідність клопотання про арешт майна вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, невмотивованість судового рішення, ухвалу слідчого судді на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України слід скасувати й постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна повернути, встановивши строк у сімдесят дві години з моменту отримання матеріалів клопотання для усунення його недоліків.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000507, внесеного до ЄРДР 22.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору Одеської обласної прокуратури, та надати 72 години з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків клопотання, зазначених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3