Справа № 369/5722/23
Провадження №1-кс/369/1276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000564 від 17.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000564 від 17.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 17.04.2023 року до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що в кімнаті АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 , 1974 року народження. При огляді трупа були виявлені ознаки насильницької смерті, а саме: поєднана травма голови та живота.

Під час досудового розслідування було також встановлено, що 16.04.2023 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , штовхнув останнього руками, від чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 чисельні удари кулаками обох рук та ногами в область голови, грудної клітини та живота. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер. Згідно повідомлення Боярського відділення КЗ КОР «КОБ СМЕ» від 17.04.2023 року, смерть ОСОБА_5 настала від поєднаної травми голови, груди та живота.

17.04.2023 року слідчим за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

17.04.2023 року в період часу з 18 год. 15 хв. по 18 год. 55 хв. за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе вул. Київська, 2-К в кімнаті № 122 проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, та 2-ох понятих. Підозрюваний ОСОБА_6 розповів про події, які відбувалися 16.04.2023 року та показав на статистові, як завдавав тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Під час слідчого експерименту підозрюваний показав на взуття у якому був взутий під час скоєння кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, з кімнати за вище вказаною адресою вилучено кросівки салатового кольору.

Виявлені та вилучені речі відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником приміщення за адресою: АДРЕСА_2 являється Приватне акціонерне товариство «Фора Рітейл».

На підставі наведеного, слідча просила слідчого суддю накласти арешт на кросівки салатового кольору в яких був взутий підозрюваний ОСОБА_6 під час скоєння кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_3 та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаними вилученими речами, так як незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000564 від 17.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на кросівки салатового кольору в яких був взутий підозрюваний ОСОБА_6 під час скоєння кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 в кімнаті № 122.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаними вилученими речами, так як незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1