Справа № 305/612/23
Номер провадження 1-кп/305/258/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 28.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052, складений відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого (вирок Рахівського районного суду від 08.12.2022, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України),

за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_4 , про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку;

- матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Ухвалою судді від 21 березня 2023 року постановлено розглядати обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на викладене, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Судом встановлено, що 26 січня 2023 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні коридору на четвертому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки із ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів долонею правої руки у область голови та правою ногою в область тулуба останнього, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців носа, лівої нижньоорбітальної ділянки та спини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч.2 ст.382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_6 також не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Підозрюваний ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Наведене підтверджується відповідними заяви, які долучені до матеріалів справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбаченими ст.66 КК України і встановлені органом досудового розслідування, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також наявність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.69 КК України та ст.75 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.

З огляду на наведене суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у розмірах, визначених санкцією статті буде відповідати тяжкості вчинених правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Окрім цього, у ході судового розгляду встановлено, що на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.129 КК України та призначено покрання у виді у виді 2 місяців арешту.

Вимогами ч.ч.1, 2, 4 та 5 ст.71 КК України регламентовано, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року (справа №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Разом з тим, якщо за попереднім чи знову ухваленим вироком призначається основне покарання, яке не підлягає складанню (штраф), то зарахування не запроваджується і визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів здійснюється за правилами ч.3 ст. 72 КК Україна, тобто усі покарання виконуються самостійно.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2022, яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.129 КК України - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з дня його проголошення.Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1