УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000496 від 17.07.2022 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка-Новоросійська Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2022 року приблизно о 12 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВMW 320I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса-Рені» у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості по асфальтному сухому дорожньому покриттю зі сторони м. Одеси в сторону м. Рені.

Наближаючись до ділянки проїзної частини в районі 93 км + 865 м автодороги «Одеса-Рені», на якій організовано двосторонній рух, по одній смузі в кожному напрямку, де смуги руху протилежних напрямків поділені розміткою 1.5., діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, вирішив виконати маневр обгону вантажного автомобіля, який рухався попутно попереду, при цьому перед початком маневру за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, був неуважним, та не переконався що це буде безпечно, чим порушив вимоги п. 1.5, п/п б), д) п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила), здійснюючи подальший рух із швидкістю приблизно 80 км/год, перед початком виконання маневру обгону на проїзній частині 93 км + 865 м а/д «Одеса-Рені», маючи об`єктивну і реальну можливість бачити автомобіль «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи маневр обгону, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, не надав перевагу в русі автомобілю «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався позаду по зустрічній смузі в попутному напрямку з більшою швидкістю, створивши перешкоду вказаному автомобілю та позбавивши можливості уникнути аварійної ситуації, заходів для зменшення швидкості, або безпечного для інших учасників руху транспортного засобу не вжив, чим порушив вимоги п. п. а) п. 14.2., п. 14.3 Правил та допустив зіткнення лівою передньою боковою частиною керованого ним автомобіля «ВMW 320I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правою передньою боковою частиною автомобіля «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого стався виїзд вищевказаних автомобілів за межі проїзної частини дороги на праву обочину по ходу їх руху, з подальшим контактуванням автомобіля «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з придорожнім деревом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди смертельно травмовано пасажира автомобіля «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заподіяно тілесні ушкодження середньою тяжкості.

Органом досудового розслідування встановлено, що порушення вимог пунктів п. 1.5, п/п б), д) п. 2.3, п. 10.1, п. 14.2, п. 14.3 Правил водієм ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За викладених обставин 08.12.2022 року ОСОБА_4 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи викладені вище обставини сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні. При цьому зазначив, що ризики заявлені стороною обвинувачення є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами. Його підзахисний від органу досудового розслідування та суду не переховувався та не має наміру це робити так як співпрацює зі слідством. Місце ДТП не покидав та дочекався працівників поліції, що свідчить про його відповідальність. Також має на утриманні дружину, яка є вагітною та матір, яка хворіє та потребує його матеріальної підтримки. Має постійне місце мешкання, де характеризується з позитивної сторони. Наразі готовий вступити на військову службу до ЗСУ для обороноздатності держави в умовах дії воєнного стану. Вказане свідчить про те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки та характеризується виключно з позитивного боку. Враховуючи письмові заперечення, надані ним у судовому засіданні захисник просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що не погоджується з клопотанням сторони обвинувачення щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримуючи думку свого захисника просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 08.12.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 17.17.2022 року та схемою до нього, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , висновком судової транспортно-трасологічної експертизи, висновком судової автотехнічної експертизи технічного стану ТЗ «ВMW 320I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , висновком судової автотехнічної експертизи технічного стану ТЗ«RENAULT TRAFIC» реєстраційний номер НОМЕР_2 , висновком судової авто технічної експертизи за обставинами ДТП, СМЕ трупа ОСОБА_8 , СМЕ експертизи потерпілої ОСОБА_13 , СМЕ експертизи потерпілої ОСОБА_11 , СМЕ експертизи потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваного, протоколами допитів інших свідків.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Проте, аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний місце ДТП не покидав та дочекався працівників поліції, що свідчить про його відповідальність, також останній раніше не судимий, має вагітну дружину та зареєстроване місце проживання, що на думку слідчого судді значно зменшує ризик переховування підозрюваного, а отже встановлений ризик є мінімальним.

Слідчий суддя також погоджується із стороною обвинувачення в частині того, що в рамках даного кримінального провадження існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності з огляду на обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеним стороною обвинувачення, з огляду на наступне.
Слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження під час розгляду слідчим суддею клопотання.
Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що вказаний ризик також не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності чи має намір вчинити кримінальне правопорушення, або відносно нього відкритті інші кримінальні провадження.
4.2. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має вагітну дружину та зареєстроване місце проживання, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Вказане кримінальне правопорушення було вчинено 17.07.2022 року, за цей час як відповів прокурор в судовому засіданні ОСОБА_4 з`являвся на кожний виклик сторони обвинувачення, жодних дій щодо переховування чи тиску на будь кого у кримінальному проваджені не вчиняв.
Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не покинув місце ДТП, побоюючись кримінальної відповідальності, а навпаки співпрацює зі слідством, що не заперечував прокурор у судовому засіданні, також підозрюваний добровільно пішов до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де пройшов медичну комісію та готовий вступити на військову службу до Збройних Сил України для захисту держави від збройної агресії російської федерації.
Вказані обставини свідчать про неможливість утримувати підозрюваногоОСОБА_4 під вартою в умовах слідчого ізолятора, при цьому слідчим суддею також враховується те, що ризикам у вигляді можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, який є мінімальним з огляду на відносно міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а також незаконного впливу на свідків, які встановлені, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 виконання процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000496 від 17.07.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08.02.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком 08.02.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1