Справа № 375/1043/22
Провадження № 1-кп/375/13/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000125, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не депутата, не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2022 близько 12 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, за місцем проживання ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 перебувала ОСОБА_5 , яка в середині будинку проводила ремонтні роботи.

17.09.2022 близько 12 год. 10 хв. в подвір`ї будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, 17.09.2022 о 12 год. 12 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, взяв в праву руку металевого прута, який знаходився поблизу сходів будинку та наніс один удар ззаду по правій нозі ОСОБА_5 , внаслідок чого остання не втримавшись на ногах впала вперед та вдарилася лівою частиною обличчя об бетонні сходи та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі зліва, забою правої гомілки.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто як вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Процесуальні рішення у справі

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0000125, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України призначено на 04 листопада 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 січня 2023 року підготовче провадження у даному кримінальному провадженні закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду у загальному порядку на 09 годину 00 хвилин 27 січня 2023 року.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Після оголошення прокурором обвинувального акту ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винним і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності його позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання прибула. Зазначила, що не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Наслідки, передбачені статтею 349 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі. Претензій матеріального та морального характеру вона не має та цивільний позов заявляти не буде. Їй зрозуміло обмеження права на оскарження в апеляційному порядку тих обставин, які визнані учасниками провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечував проти спрощеного порядку дослідження доказів. Вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу. Зазначив, що йому зрозуміло обмеження права на оскарження в апеляційному порядку тих обставин, які ним визнані.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, визнав повністю і надав покази, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому він щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 125 КК України, оскільки він 17 вересня 2022 року заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

Позиції учасників провадження щодо призначення покарання

Прокурор у судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт тривалістю 180 годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу. У вчиненому розкаюється та зробив для себе відповідні висновки.

Потерпіла ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов заявляти не буде. При призначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, але не заперечує проти призначення йому штрафу.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаяння у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання, раніше не судимий.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на психіатричному обліку та на обліку у лікаря нарколога не перебуває, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та те, що ОСОБА_4 на час досудового розслідування та судового розгляду справи не працевлаштований, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 125 КК України, у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, дана міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, кримінальним правопорушенням шкоди майнового характеру не завдано, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 367-371, 373, 374, 394 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не депутата, не судимого, винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок проголошено 27 січня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА