Справа № 638/1576/23
Провадження № 1-кс/638/418/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000511 від 24.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

встановив:

До слідчого судді звернувся прокурор із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме предмет, схожий на ніж, який було вилучено у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 24.02.2023 року у період часу з 07 години 55 хвилин до 08 години 15 хвилин за адресою: м.Харків, площа Привокзальна буд.1.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте, злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження.

Відповідно до ст..171 КПК України - клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 2.6. «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно слід керуватись такими нормами: ст..171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно з ч.3 ст.172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст.171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні. При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст.117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Зі змісту протоколу огляду місця події вбачається, що огляд за адресою: м.Харків, площа Привокзальна 1, під час проведення якого було тимчасово вилучено майно, проведено 24.02.2023 року, тоді як прокурором клопотання про арешт майна направлено слідчому судді засобами поштового зв`язку лише 28.02.2023 року, тобто поза межами визначеного кримінальним процесуальним законом строку на звернення із такою категорією клопотань. При тому, заяви про поновлення пропущеного з поважних причин строку передбаченого для подання клопотання про арешт майна прокурором до суду подано не було.

Крім того, до матеріалів клопотання прокурором долучено постанову про визнання вказаного вище предмету речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000511 від 24.02.2023 року, однак остання винесена слідчим 09.02.2023 року, тобто поза межами досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000511 від 24.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України - повернути прокурору Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 для усунення зазначених недоліків, встановивши строк для їх усунення у сімдесят дві години з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1