Єдиний унікальний номер 740/356/17
Номер провадження 1-в/741/18/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Носівка заяву комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання по кримінальному провадженню № 740/356/17 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 7905,68 грн.,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшла заява стягувача - комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, про видачу дубліката виконавчого листа № 1-кп/741/43/17, замість оригіналу втраченого виконавчого листа, виданого 17 жовтня 2017 року Носівським районним судом Чернігівської області про стягнення з боржника ОСОБА_3 витрат на стаціонарне лікування потерпілого, який лікувався в КНП «Чернігівська обласна лікарня ЧОР в сумі 7905,68 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що мала місце втрата виконавчого листа при пересилці, в установлений законом строк подати виконавчий лист до примусового виконання не було можливості. З метою пред`явлення виконавчого листа до виконання, для захисту економічних інтересів держави одночасно просить суд поновити пропущений строк для подання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 7905,68 грн. до виконання.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2022 року заяву комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради прийнято до провадження, та призначено заяву до розгляду на 27 квітня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан.

Відповідно до розпорядження №2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області, яку відновлено розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22.

Судове засідання по справі було призначено на 06 вересня 2022 року.

06 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою боржника ОСОБА_3 .

У судове засідання представник заявника комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання ОСОБА_3 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, доходить до такого висновку.

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 740/356/17, залишеного у цій частині без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 7905,68 грн. на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого (а. с. 136).

06 червня 2018 року Носівський районний суд Чернігівської області направив виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в сумі 7905,68 грн. для виконання Ніжинському МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, що підтверджується супровідним листом (а. с. 193).

З повідомлення Носівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2018 року, що адресоване Ніжинській міській прокуратурі вбачається, що відповідно до супровідного листа від 06.06.2018 виконавчий лист по кримінальному провадженню № 740/356/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» відшкодування витрат за стаціонарне лікування в сумі 7905 грн. 68 коп. було направлено на виконання до Ніжинського МРВ ДВС (а. с. 199).

Додатково листом Носівського районного суду від 30 травня 2019 року було повідомлено Ніжинську місцеву прокуратуру про те, що указаний вище виконавчий лист було направлено для виконання Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та до Носівського районного суду не повертався (а. с. 202).

З наявних у справі листів Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби убачається, що виконавчий лист Носівського районного суду по справі № 740/356/17 (провадження 1-кп/741/43/17) про стягнення з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 7905,68 грн. на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого було пред`явлено для примусового виконання 15 червня 2018 року. Однак, 20 червня 2018 року за даним виконавчим документом винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ пред`явлено до виконання не стягувачем КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», а Носівським районним судом. Виконавчий документ за № 12031 повернуто до Носівського районного суду рекомендованим листом відповідно до квитанції від 17 липня 2018 року. Станом на 24 травня 2019 року згідно даних АСВП виконавчий лист на виконанні не перебуває. (а. с. 201, 204).

Листом від 19 серпня 2020 року Ніжинську окружну прокуратуру повідомлено, що виконавчий лист про стягнення з засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КК України 7905,68 грн. на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» з Ніжинського міськрайонного відділу ДВС до суду не надходив (а. с. 207).

Таким чином, із указаного вище убачається, що виконавче провадження щодо ОСОБА_3 у Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області на виконанні не перебуває, а виконавчий лист до Носівського районного суду не надходив.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання суд виходить з наступного.

Звертаючись до суду із цією заявою, комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради просило поновити пропущений строк посилаючись виключно на необхідність захисту економічних інтересів держави.

Суд звертає увагу на те, що захищати економічні інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не комунальне некомерційне підприємство органу місцевого самоврядування. У заяві належним чином не обгрунтовано у чому полягає порушення економічних інтересів держави, необхідність їх захисту саме КНП «Чернігівська обласна лікарня», а також визначені законом підстави для звернення даного підприємства до суду для їх захисту чи неможливість уповноваженого державою органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При цьому, звертаючись із позовною заявою про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, прокурор указував, що основними завданнями КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» є забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони здоров`я, забезпечення населення медико-санітарною допомогою, здійснення заходів, спрямованих на запобігання інфекційним захворюванням, епідеміям і на їх ліквідацію, організація надання медико-санітарної допомоги населенню на відповідних адміністративних територіях області.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, із змінами, (надалі Закон 1404) установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 1 цієї статті установлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема у разі, пред`явлення виконавчого документа до виконання (частина 4 статті 12 Закону 1404).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону 1404).

Зазначеній нормі кореспондують положення ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України за якими у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Установлено, що вирок Носівського районного суду у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради ухвалено 17 жовтня 2017 року, набрав законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Чернігівської області 15 травня 2018 року.

З часу видачі виконавчого листа судом і до моменту надходження листа Ніжинської окружної прокуратури від 04 лютого 2022 року № 772 вих-22 КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» ніяким чином не цікавився виконанням судового рішення про стягнення витрат на лікування потерпілого.

Носівський районний суд Чернігівської області 17 жовтня 2017 року розглянув цивільний позов процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000069 в інтересах КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, ухвалив судове рішення про задоволення позову у цій частині, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

Однак, КНП «Чернігівська обласна лікарня» із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання звернулося до суду тільки в лютому 2022 року, тобто більше ніж через три роки після повернення виконавчого документу стягувачу починаючи з 20 червня 2018 року (дата фактичного надсилання 17 липня 2018 року).

Так, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Разом із цим, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У справі «Пономарьов проти України» (03 квітня 2008 року) Європейський суд з прав людини, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Положення ст. 129-1 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

На думку суду заявник, як особа, в інтересах якої процесуальним прокурором подавалась позовна заява до суду мав об`єктивну можливість цікавитись як змістом судового рішення так і стадією виконавчого провадження, своєчасно вчиняти процесуальні дії щодо оскарження рішень державного виконавця, а також повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, підстави для визнання наведених у заяві причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не можна вважати поважними, оскільки фактично має місце неналежне виконання працівниками КНП «Чернігівська обласна лікарня» свого обов`язку щодо своєчасного контролю за виконанням судового рішення.

Щодо доводів заявника в частині видачі дублікату виконавчого листа, суд зазначає про наступне.

Згідно пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, аналіз пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, указує на те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З повідомлення Ніжинського міськрайонного відділу державної виконачої служби ГТУЮ у Чернігівській області від 24 травня 2019 року вбачається, що виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду по справі № 740/356/17 (провадження 1-кп/741/43/17) відносно боржника ОСОБА_3 на примусовому виконанні у відділі ДВС, не перебуває.

Як уже зазначалось вище, частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, заявник звернувся до суду із даною заявою після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку та його поновлення суд не знаходить.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для поновлення КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа відсутні, оскільки заявником не було доведено поважність причини пропущення строків для його пред`явлення до виконання, а безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням правової визначеності. Відмовляючи у задоволенні заяви судом ураховується і те, що заявником не подано належних доказів реорганізації комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради у комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Підсумовуючи викладене, вимоги заявника про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у встановлений ЦПК спосіб є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 258-260, 433, п. 17.2, 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання по кримінальному провадженню № 740/356/17 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 7905,68 грн. - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_4