Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/106/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, обвинувачений самовільно залишив місце події, що вказує на намагання приховати свою злочинну поведінку, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає.

Також, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, яке є тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 7 років позбавлення волі.

Встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження обставини, які обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 не змінилися.

Отже, із врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, місцевий суд дійшов висновку щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Разом з цим, закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку запобіжного заходу не представляється можливим, через значний обсяг досліджуваних доказів, як сторони обвинувачення так і сторони захисту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року, якою щодо нього, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати, стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають його батьки.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції не врахував, що він тривалий час перебуває під вартою. Вказує, що у нього немає наміру впливати на свідків та вчиняти нові злочини.

Посилаються на те, що місцевий суд не перевірив належним чином наявність ризиків на які посилається прокурор у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Статтею 331 КПК України регламентовано, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року № 0000288 та 17 серпня 2021 року № 0000317, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обґрунтував клопотання тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, за які кримінальним законом України передбачено покарання - за ч. 3 ст. 286-1 КК України від 5 до 10 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 246 КК України від 5 до 7 років позбавлення волі. Продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, може переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки обізнаний про їх анкетні дані і місце їх проживання.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений самовільно залишив місце події, що вказує на намагання приховати свою злочинну поведінку.

Також, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, яке є тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 7 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає.

Колегія суддів враховує, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого та відсутність факторів, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, так як, усвідомивши тяжкість кримінальних правопорушень та покарань, які загрожують ОСОБА_5 , він може переховуватися від суду.

У даному кримінальному провадженні є свідки, стосовно яких прокурором заявлено клопотання про виклик до суду. При цьому, ОСОБА_5 будучи обізнаним про анкетні дані та місце проживання свідків, може чинити на них вплив з метою зміни наданих на досудовому розслідуванні показань.

Наведене вказує на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на можливість ОСОБА_5 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Разом з цим, закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку запобіжного заходу не представляється можливим, через значний обсяг досліджуваних доказів, як сторони обвинувачення так і сторони захисту.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - залишенню без задоволення.

Отже, врахувавши мету і підстави застосування запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України, з метою подальшого безперешкодного розгляду кримінального провадження, з дотриманням розумних строків та забезпечення реалізації основних завдань кримінального судочинства, місцевий суд дійшов правильного висновку про продовження, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні дані які вказують на ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останньою її процесуальних обов`язків.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, безпідставними є доводи обвинуваченого викладені в апеляційній скарзі про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання апелянта на наявність житла у його батьків, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року та залишено без задоволення клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт -залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4