Справа № 938/84/23
Номер провадження № 1-кс/938/36/23
УХВАЛА

про арешт майна

08 лютого 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.02.2023 за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: відеозаписи із камер відеоспостереження, розміщених на фасаді приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить потерпілому ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_1 , що записаний на цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim» .

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.02.2023 за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2023 року в період часу з 09:45год по 09:50год ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, зайшов у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розміщений в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , проник через вхідні двері до середини магазину, де із каси магазину таємно викрав грошові кошти в сумі 7 500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди.

06 лютого 2023 потерпілим в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , було добровільно видано працівникам Верховинського РВП цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim». Як пояснив ОСОБА_5 на вказаному диску містяться відеозаписи із камер відео спостереження, що перебувають в нього у власності та розміщені на фасаді та у приміщенні належного йому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 та на яких зафіксована особа злочинця, який 03.02.2023 викрав грошові кошти в сумі 7 500 грн.

У зв`язку із тим, що вищевказані відео файли може бути використано як доказ під час кримінального провадження, а тому враховуючи викладене та зважаючи на те, що вони мають значення речового доказу для кримінального провадження, 06.02.2023 року вищевказаний диск з перекопійованими на нього відео файлами залучено до матеріалів кримінального провадження, як речові докази.

З метою збереження речових доказів є необхідність накладення арешту на вилучені речі, а тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Прокурор причини неявки не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власники майна - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання клопотання повідомлявся належним чином та своєчасно, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою. Причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих учасників процесу не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу про наступне.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у клопотанні, вилучене (добровільно видане) ОСОБА_5 06.02.2023.

Із вказаним клопотанням слідчий звернувся до суду 07.02.2023 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, в результаті чого дотримано вимоги ч.5 ст. 71 КПК України, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якого його було вилучено. Отже, клопотання про арешт майна подане у строки, передбачені кримінально-процесуальним законом.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 03.02.2023 року в період часу з 09:45год по 09:50год ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, зайшов у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розміщений в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , проник через вхідні двері до середини магазину, де із каси магазину таємно викрав грошові кошти в сумі 7 500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди.

Відповідне кримінальне провадження розслідується слідчим відділом Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

З протоколу добровільної видачі предметів від 06.02.2023 вбачається, що слідчим Верховинського РВП ОСОБА_3 в присутності понятих прийнято від ОСОБА_5 цифровий носій інформації DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim» із відеозаписами з камер відеоспостереження, які перебувають у власності ОСОБА_5 та розміщені на фасаді над приміщенням магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_1 . Як повідомив ОСОБА_5 на вказаних відеозаписах зафіксовано особу, яка 03.02.2023 таємно викрала грошові кошти в сумі 7500,00грн із приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

В подальшому, постановою слідчого Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 06.02.2023 вищезазначене вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні та таке, зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказам і може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якими характеризується речовий доказ.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України. Зокрема, вказане добровільно видане майно має ознаки речового доказу і з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, важливо зберегти його у стані, в якому воно знаходилося на час вилучення (добровільної видачі), оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задоволити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співвмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim» із записаними на нього відеозаписами з камер відеоспостереження розміщених на фасаді приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить потерпілому ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_1 , який був добровільно виданий ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Крім цього, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, власник майна або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_8