09.02.2023
Справа № 331/1029/23
Провадження № 1-кп/331/326/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження № 0000023 від 25.01.2023 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Херсонської області, українця, громадянина України,який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, студента 1 курсу ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» за спеціальністю «слюсар з ремонту рухомого складу», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2023 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту, діючи всупереч вимогам ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знаходячись на території дитячого майданчику, що знаходиться неподалік Прибережної магістралі в м. Запоріжжя незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого один прозорий зіп-пакет, в якому знаходилась речовина білого кольору, схожа на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено а саме РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Вказаний зіп-пакет ОСОБА_3 поклав до кишені своєї куртки та, розуміючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, став незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, ОСОБА_3 направився пішим ходом з території дитячого майданчику, що розташований неподалік від будинку № 1 по вулиці Запорізька в місті Запоріжжя, при цьому він увесь цей час зберігав при собі зіп-пакет з порошком білого кольору, який згідно з висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/1163-НЗПРАП від 27.01.2023 року, містить особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - РVР (1- феніл-2-гиролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого склала 0,4075 г (в перерахунку на основу), до того часу, як того ж дня о 16 годині 31 хвилин біля будинку №15 по вулиці Шкільній у місті Запоріжжі вищевказану психотропну речовину, було виявлено в нього працівниками поліції та вилучено.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченим з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд доходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, студент 1 курсу ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» за спеціальністю «слюсар з ремонту рухомого складу», є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 652 від 24.01.2023 року у гр. ОСОБА_3 встановлено факт вживання психостимуляторів (солі).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи та доходу. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки та постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № СЕ-19/108-23/1163-НЗПРАП від 27.01.2023 року, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 755 грн. 12 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Речові докази:

- DVD-R диск із відеозаписом огляду місця події від 24.01.2023 року - зберігати у матеріалах провадження суду;

- після судово-хімічної експертизи в спец.пакеті № 3796321 з залишками об`єктів дослідження масою 0,4455 г., що містить у своєму складі РVР - знищити;

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1