Справа № 362/1652/23
Провадження № 1-кс/362/312/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000168 від 23.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.03.2023 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, в провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 23.03.2021, з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, в ході досудового розслідування встановлено, що 22.03.2021 р. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на вчинення злочину проти власності, а саме: на заволодіння чужим майном шляхом обману заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину, домовився з невстановленими в ході досудового слідства особами, про спільне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Цього ж дня, близько 15 год. 30 хв. (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), невстановлена в ході досудового розслідування особа, реалізуючи з ОСОБА_4 спільний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи кожного разу корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснила телефонний дзвінок з тимчасово окупованої території на стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 та в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , повідомила останній неправдиві відомості стосовно отримання тілесних ушкоджень її чоловіком, ОСОБА_6 , який зі слів невстановленої в ході досудового розслідування особи, перебував в лікарні та потребував грошових коштів на лікування, які в подальшому необхідно буде передати особі, яка прийде до її місця проживання.

Вищевказаними діями, невстановлена в ході досудового розслідування особа, ввела в оману ОСОБА_5 шляхом повідомлення неправдивих відомостей, тим самим, викликавши в потерпілої усвідомлення правомірності передання грошових коштів, після чого ОСОБА_5 добровільно погодилася передати грошові кошти особі, яка прийде до її місця проживання.

У подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, реалізуючи з ОСОБА_4 спільний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи кожного разу корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в ході телефонної розмови, повідомила ОСОБА_4 про отримання ним грошових коштів від введеної в оману ОСОБА_5 , за місцем її проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи кожного разу корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 зайшов до приміщення квартири , за адресою: АДРЕСА_1 , та надав ОСОБА_5 власний мобільний телефон, після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа, в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , підтвердила необхідність передачі ОСОБА_4 грошових коштів.

У подальшому, ОСОБА_5 , добросовісно помиляючись в дійсних намірах ОСОБА_4 та інших, невстановлених досудовим розслідуванням, осіб передала ОСОБА_4 наявні за місцем проживання грошові кошти: 84 000 доларів США (за курсом НБУ становить 2 325 716,4 грн.) та 4 900 Євро (за курсом НБУ становить 161 735,28 грн.), що в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є особливо великим розміром майнової шкоди.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи кожного разу корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в особливо великих розмірах та з вищевказаними грошовими коштами залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд.

В ході проведення розшукових заходів спрямованих на розкриття вищевказаного злочину, було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, з метою збереження речових доказів, які мають істотне значення для досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні невідкладного обшуку приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично мешкає ОСОБА_4 .

Так, 23.03.2021 в період часу з 19 год. 53 хв. по 21 год. 05 хв. слідчим СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за добровільною згодою користувача приміщення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено обшук приміщення квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку приміщення кімнати, де фактично мешкає ОСОБА_4 в шафі на полиці було виявлено та вилучено: копію витягу з ЄРДР №000015 на 1 арк.; копію електронного рапорту від 23.02.2021 р. на 1 арк.; копію повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 24.02.2021 р. на 2 арк.; копію протоколу огляду місця події на 1 арк.; копію заяви від імені ОСОБА_4 від 23.02.2021 р. на 1 арк.; копію протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2021 р. на 1 арк. та копію довідки до нього на 1 арк., які поміщено до паперового конверту світло-коричневого кольору.

Окрім того, в ході проведення обшуку приміщення вищевказаної кімнати було проведено особистий обшук гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на запитання слідчого повідомив, що має при собі грошові кошти набуті злочинним шляхом та фіскальні чеки на відправку грошових коштів, після чого останній видав грошові кошти, а саме 35 купюр номіналом в 500 грн. з наступними серійними номерами: ЦА632154; ХБ1802322; АЖ1509775; БТ5670358; УГ2954591; ЛЗ1530262; СЖ2411481; ВА6481415; ЛИ6002547; СБ0268716; ФД4009559; СИ4981609; ЗГ1625014; СЗ6775874; СИ2236511; ЗИ7477061;ХВ1021323; ВЗ8596606; ЗБ0050064; АА4728505; ФЗ8444115; МВ3574836; СБ8581084; БР3741246; ЛЗ2525324; ЛЗ7300696; УЖ6563249; ФЗ6533175; ЛД8510942; ЗБ7819729; ГТ4075167; ВВ9880838; ВВ2415476; СД5429063 та ФЖ9456585; 67 купюр номіналом в 200 грн. з наступними серійними номерами: ТЗ6371626; ЕВ8172390; ЕЖ0703852; ЄИ4874327; ТЄ8462342; ТИ9249998; ХВ1329925; КИ3593325; ЕЖ3013372; ЕЕ0082828; УР4108081; ТВ9794765; КВ6969052; ПЄ6330002; ЦБ3673578; УД8257779; ХД0076911; УР7534955; ТЖ2238533; ПЄ7600865; УП7487048; ЕЩ1792816; УА6830475; ЕЗ9086928; ХЕ1898444; УЙ2380799; СА2759967; СЛ7097982; СД3378305; ЄФ2277075; СА0443019; ХЄ6976057; ПЄ3664474; СБ5632950; ЕЖ1004963; ПЄ3944402; КГ0237947; ПЄ1018391; ФЄ4880858; ТБ4825304; УЙ2510733; СН6611371; ТА1981121; ТБ2304291; КН2570717; УА1005042; СБ1040492; ПЗ8115811; СВ1524251; ТИ7637864; СД9292585; ЄБ9667682; КИ5969315; УЕ5261989; РА1394929; ВА0280824; УК0063918; СМ7480487; ПЕ1055795; УФ0145099; ХЄ4609239; УХ0313842; ЕЖ5244473; КЗ5308178; ЄЕ9507849; УК5601034 та КЕ2913012; 4 купюри номіналом в 20 грн. з наступними серійними номерами: ЧД2323909; ЧВ7868786; ЧЕ0897827 та ЧВ8220895; 2 купюри номіналом в 2 грн. з наступними серійними номерами: ТЗ1405622 та ТГ0253352, які було поміщено до паперового конверту світло-коричневого кольору; фіскальні чеки «ПриватБанк» в кількості 11 шт. з номером терміналу «TS204235» (м. Київ, проспект В. Маяковського, 27/1) від 23.03.2021; фіскальні чеки терміналу «iBox» в кількості 7 штук з серійними номерами: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки ZTE imei: НОМЕР_3 з sim-картою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 ; пластикову картку OTP-банку Platinum з номером НОМЕР_5 виданої на ім`я « ОСОБА_9 », які було поміщено до паперового конверту світло-коричневого кольору.

01.11.2021 р. підозрюваному ОСОБА_4 надіслані повістки про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, з метою явки 04.11.2021 на 11:00 годину, до слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 в каб. № 43, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1, з метою проведення з ним процесуальних дій, однак ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, не повідомивши про можливі поважні причини неприбуття.

20.10.2021 р. в порядку ст. 40 КПК України надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення ОСОБА_4

03.11.2021 р. до СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від ДОП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про те, що в ході виконання зазначеного доручення була встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 відсутній.

На даний час, місцезнаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідоме, оскільки останній переховується від органу досудового розслідування.

29.06.2021 р. слідчим СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 винесена постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що на даний час проведення слідчих дій з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є можливим, а також те, що на даний час виконані усі можливі слідчі дії.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.4 ст. 190 КК України.

Підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом про вчинення кримінального правопорушення від 22.03.2021 р.; протоколом огляду місця події від, протоколом огляду місця події від 22.03.2021 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 22.03.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 23.03.2021; та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4

23.03.2021 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.11.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

05.11.2021 р. підозрюваному ОСОБА_4 надіслані повістки про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, з метою явки 04.11.2021 р. на 11:00 годину, до слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 в каб. № 43, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1, з метою проведення з ним процесуальних дій, однак ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, не повідомивши про можливі поважні причини неприбуття.

20.10.2021 в порядку ст. 40 КПК України надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення ОСОБА_4 .

03.11.2021 до СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від ДОП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про те, що в ході виконання зазначеного доручення була встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 відсутній.

На даний час, місцезнаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідоме, оскільки останній переховується від органу досудового розслідування.

29.06.2021 р. слідчим СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 винесена постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що на даний час проведення слідчих дій ОСОБА_4 , не є можливим, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності.

Посилання на один або кілька ризиків:

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування і, або суду, тобто є ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто є ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним,у вчиненні яких він підозрюється, відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а також той факт, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків з суспільством, а саме: офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання доходу, неодружений та не має на утриманні дітей, а також аналізуючи дані кримінального провадження, з огляду на можливість вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, що дає підстави слідству вважати про наявність вищевикладених ризиків.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних корисливих злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Отже, застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою унеможливить виконання останнім покладених на нього ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків, зокрема: -прибувати за викликом до слідчого, прокурора, судді; -підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, суду.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі і укриття цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі і укриття особи від правосуддя може вимірюватися строгістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальне, соціальне становище людини, його зв`язками з державою, в якому його переслідують і міжнародними контрактами.

Реальним є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки в разі визнання його винним у вчиненні даних злочинів, останньому загрожує покарання у вигляді на строк до 8 років. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. russia (Панченко проти росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підозрюваного ОСОБА_4 з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід відзначити, що підозрюваний не має постійного джерела доходів; підозрюваний не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами та державою, крім того 01.11.2021 р. підозрюваному ОСОБА_4 надіслана повістка про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, з метою явки 04.11.2021 р. на 11:00 годину, до слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 в каб. № 43, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1, з метою проведення з ним допиту підозрюваного, однак ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, не повідомивши про можливі поважні причини неприбуття.

Відомості, які підтверджують факти здійснення виклику особи та обставини невиконання особою обов`язку з`явитися за викликом:

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду не доставлений, його місце перебування на час розгляду клопотання не відоме.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 23.03.2021 р., з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу допиту неповнолітнього підозрюваного від 23.03.2021 р. ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, 05.11.2021 р. складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стаханов Луганської області, гр-н України, українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний має право на захист, яке полягає у тому числі і в праві особисто подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відсутність у судовому засіданні підозрюваного, обвинуваченого та захисників, унеможливило надати суду докази та відстояти правову позицію підозрюваного щодо розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, окрім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка згідно положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, гарантовано право на справедливий судовий розгляд, кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину повинен мати можливість для підготовки свого захисту.

Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції

Обов`язкова присутність особи відносно якої розглядається питання про обрання запобіжного заходу закріплена рішеннями Європейського суду, зокрема у справі «Ґраужініс проти Литви» (Grauzinis v Lithuania), 37975/97, 10.10.2000 р., за яким суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що стояло на кону з боку заявника - а йшлось про його свободу, а також проміжку часу між різними рішеннями та переоцінки підстав для тримання під вартою, присутність заявника на слуханнях в суді 3 і 17 липня 1997 р. з питання попереднього ув`язнення було необхідним для того, щоб він мав можливість давати достатню інформацію та вказівки своєму адвокатові, окрім того, якщо їх розглядати в цілому, то це та подальші провадження не забезпечили заявнику можливості ефективно контролювати законність тримання під вартою, якого вимагає пункт 4 статті 5 Конвенції, тобто заявникові не були надані гарантії, які відповідають застосованому в цьому випадку виду позбавлення волі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суд що разу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Як вбачається із матеріалів клопотання, станом на час надходження клопотання до суду, тобто на 21.03.2023 р. та на час розгляду клопотання в суді письмове повідомлення про підозру не вручалося, то і ОСОБА_4 у відповідності з нормами ст. 42 КПК України не набув статусу підозрюваного.

Оскільки суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України".

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Слід мати на увазі, що змінити або доповнити подане до слідчого судді, суду клопотання про застосування запобіжного заходу вправі лише прокурор.

Відповідно до пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність клопотань з боку прокурора про зміну або доповнення поданого клопотання, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 станом на час надходження клопотання до суду, тобто 21.03.2023 р. та на час розгляду клопотання в суді копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручено не було.

Вимогами КПК України закріплено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника.

Так, відповідно до правил ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Прокурором в клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та не з`являється за викликом до відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області, з метою уникнення відповідальності переховується від органів досудового розслідування, однак в матеріалах клопотання відсутні жодні допустимі докази вказаної обставини.

Вказане виключає ризик переховування ОСОБА_4 , як належно повідомленого про підозру, від органів досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не набув статутсу підозрюваного, та те, що участь підозрюваного та його захисника в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, між тим вони до суду не прибули, слідчий суддя з метою гарантування права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», статтями 3, 20, 22, 110, 177, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000168 від 23.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,- відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1