Справа № 487/3339/15-к
Провадження № 1-кп/487/18/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року Колегія судів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000759 від 19.12.12 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11

представників

потерпілого - ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисний злочин (кримінальне правопорушення) за наступних обставин.
Так 16.12.09 ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні станції технічного обслуговування (СТО), розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Новосельська, 33, передав ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, а ОСОБА_11 в свою чергу, передав ОСОБА_8 автомобіль «Mitsubishi Lancer X», 2008 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який був придбаний ОСОБА_11 за рахунок кредитних коштів у 2008 році та зареєстрований 22.07.08 в органах ДАІ, а також один комплект ключів та технічний паспорт від автомобілю, з домовленістю про те, що до повернення грошових коштів, автомобіль «Mitsubishi Lancer X» буде знаходитися на СТО, за вищевказаною адресою, та користуватись ним ніхто не буде.
У подальшому у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння чужим майном - автомобілем «Mitsubishi Lancer X», 2008 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 .
Так, в період часу, з лютого по травень 2010 року, точної дати в ході досудового та судового слідства, встановити не представилось можливим, ОСОБА_15 зателефонувала ОСОБА_8 щодо повернення останньому грошових коштів у сумі 2000 доларів США та повернення її сину ОСОБА_11 автомобілю «Mitsubishi Lancer X», 2008 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , який був наданий під заставу.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом «Mitsubishi Lancer X» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , з метою неповернення автомобілю ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_15 про те, що він останню не знає та ні яких угод з ОСОБА_11 не укладав, ні якого боргу вони перед ним не мають та факт передачі йому автомобілю заперечив.
З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановленні під час досудового слідства та судового розгляду дату та час у невстановленої особи, ОСОБА_8 придбав автомобіль марки «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_5 , який був після дорожньо-транспортної пригоди та мав технічні пошкодження, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на вказаний транспортний засіб, зареєстрований за ОСОБА_16 .
В подальшому ОСОБА_8 , передав автомобіль «Mitsubishi Lancer X», 2008 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , невстановленим особам, які, без дозволу відповідних державних органів замінили ідентифікаційний номер шасі транспортного засобу на номер автомобілю марки «Mitsubishi Lancer X», 2007 року НОМЕР_4 ,
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 14.08.10 ОСОБА_8 , продав вищезазначений автомобіль ОСОБА_17 за 15000 доларів США та в той же день оформив генеральну довіреність на останнього та ОСОБА_18 , які не знали, що на вказаному автомобілі змінені номери кузову та вказаний автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_8 незаконно.
Згідно висновку експерта №38 від 13.11.2013 року ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Lancer X» на 16.12.2012 складає 195821 грн.79 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот двадцять одна грн. 79 коп.).
Таким чином, ОСОБА_8 заволодів шляхом обману майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме автомобілем «Mitsubishi Lancer X» вартістю 195821 грн. 79 коп., що у більше 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (який станом на грудень 2009 року становив 302,5 грн.), чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, а саме заволодіння майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.190 КК України не визнав,суду пояснив, що в 2009 році до нього звернувся ОСОБА_19 щодо надання грошової позики ОСОБА_15 в розмірі 2000 доларів США на 1 місяць під заставу автомобіля «Mitsubishi Lancer». Після спливу 1 місяця він зателефонував ОСОБА_15 , проте вона не змогла повернути борг. В подальшому протягом 3-4 місяців вона грошові кошти не повертала, він до неї за поверненням боргу не звертався, що сталося з автомобілем йому не відомо.

В серпні 2010 року ОСОБА_19 попрохав його оформити на себе автомобіль «Mitsubishi Lancer», який він у подальшому продав ОСОБА_17 за 15000 доларів США, оформивши генеральну довіреність у нотаріуса, та грошові кошти віддав ОСОБА_19 .. При цьому, ОСОБА_19 сказав, що поверне позичені ОСОБА_15 кошти, але так і не повернув. На товарній біржі він ніяких договорів не заключав.

Цивільний позов не визнає.

Проте колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що влітку 2008 року він придбав автомобіль «Mitsubishi Lancer X», для чого оформив у банку кредит. Його матері ОСОБА_15 потрібні були грошові кошти та вона запропонувала передати у заставу ОСОБА_8 зазначений автомобіль. В подальшому між його матір`ю ОСОБА_15 та ОСОБА_8 була досягнута домовленість про запозичення їй 2000 доларів США під заставу належного йому автомобіля «Mitsubishi Lancer X».
16.12.09 в приміщенні СТО, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Новосельська, на виконання домовленості ОСОБА_8 передав його матері грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, а він в свою чергу, передав під заставу ОСОБА_8 автомобіль «Mitsubishi Lancer X», 2008 року випуску, державний номер номер НОМЕР_1 , а також один комплект ключів та технічний паспорт від автомобілю, з домовленістю про те, що до повернення боргу, автомобіль «Mitsubishi Lancer X» буде знаходитися на СТО, за вищевказаною адресою.
Умовою договору в разі неповернення грошових коштів ОСОБА_8 було переоформлення банківського кредиту на автомобіль на ОСОБА_8 .
В подальшому йому стало відомо, що автомобілем почали користуватись сторонні особи, хоча згоду на це він нікому не давав. Вони із матір`ю знайшли кошти для повернення ОСОБА_8 та зателефонували ОСОБА_8 , але він сказав, що автомобіль у них не брав та гроші у борг не давав. В послідуючому йому стало відомо, що автомобіль був проданий.

Аналогічні показання під час судового розгляду надала свідок ОСОБА_15 доповнивши, що телефонувала ОСОБА_8 щодо повернення останньому боргу в розмірі 2000 доларів США та повернення її сину ОСОБА_11 автомобілю «Mitsubishi Lancer X», але ОСОБА_8 повідомив їй, що він її не знає та ні яких угод з ОСОБА_11 не укладав, ні якого боргу вони перед ним не мають, факт передачі йому автомобілю заперечив.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що у 2009 році ОСОБА_15 попросила у нього в борг грошові кошти. Оскільки в нього не було такої суми, то він познайомив її із ОСОБА_8 , який погодився та надав їй гроші в сумі 2000 доларів США на 1 місяць під заставу автомобілю «Mitsubishi Lancer X», який належав сину ОСОБА_20 . В подальшому вона не змогла повернути гроші через місяць, та він попрохав ОСОБА_8 почекати. Автомобіль стояв на СТО, ним ніхто не користувався. В кінці зими 2010 року вони із ОСОБА_8 закрили СТО, та в подальшому спільний бізнес з ним не вели. Куди подівся автомобіль «Mitsubishi Lancer X», належний ОСОБА_11 йому невідомо.
Крім того свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він не купував ніякого а/м «Mitsubishi Lancer X» після ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що у 2010 році він в мережі Інтернет знайшов об`яву про продаж автомобілю «Mitsubishi Lancer» білого кольору, домовився з власником автомобілю ОСОБА_19 про вартість 15000 доларів США. Коли він приїхав для оформлення автомобілю, виявилось, що автомобіль оформлений на ОСОБА_8 згідно технічного паспорту. Перед продажем автомобіль перевірявся експертом у МРЕО. Вони у нотаріуса оформили довіреність на ім`я ОСОБА_21 на право користування автомобілем, та в подальшому в МРЕО зняли його з обліку. Він передав ОСОБА_8 15000 доларів США за автомобіль. В подальшому продав даний автомобіль в м. Одеса на авторинку та зняв його з обліку в МРЕО.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що влітку 2010 році його колега ОСОБА_17 попрохав оформити на нього автомобіль «Mitsubishi Lancer» білого кольору, на що він погодився. У нотаріуса оформлював генеральну довіреність на ОСОБА_17 та його товариша, прізвище якого йому не відомо. У кого саме був придбаний автомобіль він не пам`ятає, грошові кошти він не отримував. В подальшому він переоформив вказаний автомобіль по довіреності. Обставин переоформлення транспортного засобу не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він на СТО проводив ремонт автомобілів для ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_24 », прізвище якого він не знає, після цього до нього з обшуком приходили працівники поліції. Автомобіль «Mitsubishi Lancer» за проханням ОСОБА_23 він не ремонтував. Ремонтні роботи по заміні двигунів не проводив. Автомобілі на збергінні на СТО не перебували та автомобіль «Mitsubishi Lancer» у 2010 році на зберіганні СТО не перебував.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що його донька ОСОБА_16 купила автомобіль «Mitsubishi Lancer», який в кінці грудня 2007 року потрапив у ДТП, та отримав пошкодження, які не можливо було усунути. Оскільки автомобіль був придбаний у кредит, страхова компанія відшкодувала збитки, виплатила кредитні кошти, та пошкоджений автомобіль було передано страховій компанії разом з реєстраційними документами. В подальшому автомобіль був знятий з обліку. Зазначав, що 2010 році його донька до Миколаєва для продажу автомобіл ю не приїздила, оскільки даного автомобіля в них не було.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона придбала автомобіль «Mitsubishi Lancer» білого кольору, 2007 року випуску. Автомобіль у грудні 2007 році потрапив у ДТП, був розбитий. Страхова компанія погасила кредит. Оскільки автомобіль був знищений, вона повинна була передати автомобіль та документи страховій компанії. Після ДТП вона автомобіль більше не бачила. До Миколаєва ніколи не приїжджала, договір купівлі-продажу автомобілю не підписувала. Яким чином документи на її автомобіль потрапили до сторонніх осіб у м. Миколаєві, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що влітку 2012 року в мережі Інтернет знайшла об`яву про продаж автомобілю «Mitsubishi Lancer». Придбала автомобіль у м. Одеса по довіреності за 15000 доларів США, пів року керувала ним по довіреності, а потім знайшла власника автомобілю та у березні 2013 року оформила автомобіль в МРЕО на своє ім`я, після цього до неї прийшли працівники поліції та сказали, що автомобіль був викрадений та вилучили автомобіль. Пізніше вона познайомилась із жінкою, яка сказала, що це її автомобіль. Де зараз знаходиться автомобіль їй не відомо.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що на підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження, він оглядав документи за фактом реєстрації автомобіля «Mitsubishi Lancer» в приміщенні МРЕО, де працівники МРЕО надали копії документів завірених печаткою в присутності понятих.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що згідно постанови слідчого ним була проведена експертиза автомобілю «Mitsubishi Lancer» та було виявлено у автомобілі вварену частину номерної деталі з номерними ідентифікаційними номерами, дублюючу ідентифікаційну табличку та номер кузова.

Окрім показань допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_8 доведено також наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження, а саме:

- заявою ОСОБА_15 про злочин, зареєстрованою Заводським РВ ММУ УМВС в Миколаївській області 18.12.2012 року, за якою заявник повідомила про факт скоєння відносно неї та її сина ОСОБА_11 групою осіб у складі ОСОБА_19 , ОСОБА_29 та хлопця на ім`я ОСОБА_23 , злочину, передбачений ч.4 ст.190 КК України, а саме заволодіння шахрайським шляхом автомобілем та золотими виробами.
(т.2 а.с. 57).

- договором застави від 25.07.2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_11 , згідно якого останній зобов`язався перед банком повернути кредит під заставу автомобілю «Mitsubishi Lancer» договорна вартість предмету застави становила 126903,00 грн.
(том 2 а.с.212)

- договором купівлі-продажу транспортного засобу №10628 від 01.06.2010 укладеного на Універсальній біржі «Південь» між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 на а/м «Mitsubishi Lancer», кузов НОМЕР_4
(т.3 а.с. 44)

- довіреністю від 14.08.2010 року, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_17 та ОСОБА_18 експлуатувати, керувати, технічно обслуговувати та продавати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого за зареєстрованого Миколаївським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УКМВС 13.08.2010 року транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4
(т.1 а.с. 155)

- заявою 151648146 (217126) ОСОБА_8 від 13.08.2010 про реєстрацію т/з, придбаного на товарній біржі а/м «Mitsubishi Lancer», двигун НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .
(т.3 а.с.82)
- заявою 151648146 (217899) ОСОБА_8 від 17.08.2010 про зняття з обліку для реалізації а/м «Mitsubishi Lancer», двигун НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 довірена особа ОСОБА_18
(том 1 а.с. 151)
Проте, згідно облікової картки приватного АМТ, який виданий ВРЕР-5 УДАІ м.Києва від 21.03.2008, автомобіль «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_5 , який належав ОСОБА_16 , 21.03.2008 знятий з обліку для реалізації в межах України.
(т.1 а.с. 159)

Згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_8 за ОСОБА_16 23.10.2007 року заресєровано автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4
(т.1 а.с. 162)

За результатами пошуку по БД Автомобіль за ОСОБА_30 13.08.2007 року зареєстровано авмобіль «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_5 , а 17.08.2010 року знято з обліку даний автомобіль
(т.1 а.с.150-154)

Крім того, відповідно висновку експерта №1 від 19.03.2014 року та відповіді офіційного дилеру компанії Mitsubishi в Миколаєві в результаті діагностики та часткового розбирання двигуна автомобілю марки «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 встановлено, що при зчитуванні інформації з автомобілю діагностичним прибором, у vin-коді автомобілю присутній vin-код НОМЕР_2 . Також вказаний vin-код автомобілю виявлений при діагностиці блока імобілайзера та блока управління двигуном
(т.2 а.с. 6-10)

Відповідно до висновку експерта №687 від 25.04.2013 року та висновку експерта №36 від 13.11.2013 року на автомобілі «Mitsubishi Lancer X» НОМЕР_9 проводилась зміна ідентифікаційного номеру (номеру кузову) шляхом видалення номерної деталі разом із фрагментом панелі підлоги, фрагментом правого порогу підлоги, фрагментом правої середньої стойки, з варкою на дане місце номерної деталі разом з фрагментом панелі підлоги, фрагментом правого порогу підлоги та підсилювача правого порогу підлоги, фрагментом правої середньої стойки від іншого автомобілю (з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 ) кустарним способом за допомогою електродугової сварки з подальшою з шліфовкою зварних швів абразивним механічним інструментом, шпакльокою та покраскою.
(т.1 а.с. 180-183, 198-201).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2014 року за участю свідка ОСОБА_15 , під час якого свідок наявним у неї ключем від а/м «Mitsubishi Lancer X», належним її сину ОСОБА_11 , відчинила двері а/м «Mitsubishi Lancer X», д.н.з. НОМЕР_9 , який належав свідку ОСОБА_26 .

Згідно висновку експерта №38 від 13.11.2013 ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Lancer X» на 16.12.2012 складає 195821 грн.79 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот двадцять одна грн. 79 коп.)

Оцінюючи наведені, безпосередньо досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 та ухвалення обвинувального вироку. Зазначені докази не містять суперечностей, узгоджуються між собою та дозволяють об`єктивно встановити обставини кримінального провадження.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника обвинуваченого про недопустимість доказів а саме висновку експерта №1 від 19.03.2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У цій нормі закріплено як загальну підставу визнання доказів недопустимими - їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, так і підставу, яку в доктрині кримінального процесу іменують правилом про «плоди отруєного дерева», - здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8, зобов`язує суд при перевірці і оцінці експертного висновку з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні і проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключають участь експерта у провадженні; компетентність експерта; і чи не вийшов він з меж своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами провадження.
Так, висновок експерта №1 від 01.03.2014, досліджений в судовому засіданні, оформлено відповідно до вимог ст.101 КПК України.
Даний висновок експерта містить виклад обставин справи, а викладені експертом обставини не суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи. Жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість зазначеного висновку, або таких, які б викликали сумніви в його правильності, матеріали справи не містять. Висновки проведеної експертизи є належним чином мотивовані, аргументовані та науково обґрунтовані, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експерта, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи судом не встановлено.
Суд, оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, доходить висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочинуів доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.
При цьому суд критично ставиться до версії обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не заволодів майном потерпілого, а автомобілем фактично заволодів ОСОБА_31 . Вказані доводи обвинуваченого спростовуються показами потерпілого ОСОБА_32 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , які в судовому засіданні пояснили, що автомобіль «Mitsubishi Lancer X» був переданий ОСОБА_8 в рахунок грошових коштів в розмірі 2000 доларів США.
Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано в межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст.ст. 219,283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин:

- заволодіння ОСОБА_8 шляхом обману майном ОСОБА_11 , вчинене в особливо великих розмірах;

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачених ст. 66 КК України, не виявлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених в силу ст. 67 КК України не виявлено.

Вивченням в ході судового розгляду характеризуючих даних стосовно обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

У відповідності до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_8 відноситься до особливо тяжких злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів приймає до уваги характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, вчинення особливо тяжкого злочину, спосіб вчинення злочину, його мотиви, послідуючу поведінку обвинуваченого, що у сукупності на думку суду дає підстави вважати, що виправлення ОСОБА_8 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання, яке колегія суддів вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді позбавлення волі та застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації Ѕ всього майна, яке належить обвинуваченому.

В рамках досудового розслідування потерпілим було подано цивільний позов, який було уточнено представником потерпілого під час судового розгляду.
Так, 20.01.15 потерпілим ОСОБА_33 в ході досудового розслідування подано цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 195821,79 грн.
Вказану суму було зазначено в розмірі визначеному висновком експерта №38 від 13.11.2013 року, згідно з яким ринкова вартість автомобіля станом на 16.02.2012 року складала 195821,79 грн.(еквівалент 25000 доларів США).
17.10.15 потерпілим подано доповнення до позовної заяви, з урахуванням чинного на той час курсу валют НБУ (21,7 грн. за 1 долар США), сума позовних вимог була збільшена до 542500,00 грн.(21,7 Х 25000 доларів США = 542500,00 грн.).

16.11.22 до суду надійшла заява представника потерпілого - адвоката ОСОБА_13 про збільшення позовних вимог до 914215,00 грн.,оскільки станом на 15.11.2022 року курс валют НБУ встановлений в розмірі 36,5686 грн. за 1 долар США. (25000 доларів США х 36,5686 = 914215,00 грн.)

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_34 в судовому засіданні заяву про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_14 заперечували проти задоволення позовних вимог

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В судовому засіданні винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у заволодінні шляхом обману в особливо великому розмірі майном потерпілого ОСОБА_11 доведено та встановлено причинно-наслідковий зв`язок між вчиненням кримінального правопорушення та спричинення потерпілому матеріальної шкоди.

Таким чином цивільний позов потерпілого підлягає повному задоволенню на суму 914215,00 гривень, з урахуванням курсу валют НБУ станом на 15.11.22 ( 36,5686 грн Х. 25000 доларів США = 914215,00 грн.

Спростовуючи доводи сторони захисту щодо недоведення розміру матеріальної шкоди потерпілим, суд зазначає, що цивільним позовам та доданими до нього доказами, доведено реальний розмір заподіяних матеріальних збитків, підстав вважати їх завищеними, чи такими, що не відповідають дійсності у суду немає. При цьому обвинуваченим, як цивільним відповідачем, не спростовано викладених у цивільному позові вимог належними доказами.

У кримінальному провадженні стороною обвинувачення залучалися експерти спеціалізованих державних установ, для проведення експертиз, у зв`язку з чим понесені процесуальні витрати на загальну суму 2759,76 грн. в силу ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді на автомобіль Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 - скасувати, відповідно до вимог ст..174 КПК України.

Напідставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368,373,374,392-395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА

Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з конфіскацією 1/2 всього належного засудженому на праві власності майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов на суму 914215,00 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 914215,00 гривень,у відшкодування завданої майнової шкоди.

Судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 2759,76 грн. стянути з ОСОБА_8 .

Арешт накладений ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.05.13 на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 державний реєстраційний номер НОМЕР_10 - скасувати.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

-автомобіль марки «Mitsubishi Lancer X», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 державний реєстраційний номер НОМЕР_10 залишити у власності ОСОБА_26 ;

- копії документів, а саме «Результат пошуку по БД Автомобіль», «Заява 151648146 (2117899)», «Результат звірення по всіх базах на АМТ» дата реєстрації картки 17.08.2010 року, «Чеки по оплаті послуг в «ПриватБанку»», «Заява 151648146 (2117126)», «Результат звірення по всіх базах на АМТ» дата реєстрації картки 12.08.2010 року, «Заява 151648146 (2117126)», «Квитанція №116 ПриватБанку», «Довіреність ВРА №025763», «Заключение №131м по иследованию индетификационного номера и маркировки двигателя автомобиля марки Mitsubishi-Lancer от 17 августа 2010», «Договір №10628 купівлі продажу транспортного засобу від 01 червня 2010», «ЗВІТ №382 ПРО ОЦІНКУ ТРАНСПОРТНОГО ЗАСОБУ від 10 серпня 2010 року», «ВИСНОВОК СПЕЦІАЛІСТА №1205 від 12.08.2010», «Облікова картка приватного АМТ», «Заява на зняття автомобіля з обліку №2562 від 12.08.2010 р.», «Результат пошуку «АМТ фізичних та юридичних осіб» від 13.08.2010», «Заключение №1999 по иследованию индетификационного номера и маркировки двигателя автомобиля MITSUBISHILANCER от 10 августа 2010 г.», «Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 »,

- належним чином завірену копію Довіреності від 14.08.2010 року відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_17 та ОСОБА_18 представляти його інтереси з питань пов`язаних з експлуатацією, продажем тощо автомобіля Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_11 на 1 арк.

- належним чином завірену копію витягу про реєстрацію в ЄРД №15583215 від 14.08.2010 року довіреності, виданої ОСОБА_8 , копію паспорту громадянина України ОСОБА_8 , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в Миколаївській області зберігати в матеріалах справи.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засуджениму та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3