Справа № 529/1250/22
Провадження № 1-кп/529/86/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000910 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Диканського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000910 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12 год. 00 хв. 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 січня 2023 року включно.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12 березня 2023 року включно.

Станом на 09 березня 2023 року судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України ще не завершено.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання вказано, що розгляд кримінального провадження ще не завершений, на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки являється військовослужбовцем, місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу у будь-який час може змінити місце дислокації, що створить умови для його переховування від суду. Вказані обставини також можуть призвести до ускладення явки або запізнення обвинуваченого до суду. Враховуючи воєнний стан в Україні, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , може перейти на бік ворога та передати інформацію про наявність та місцезнаходження військової техніки цієї військової частини з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків як самостійно, так і заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців. Крім того, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, обвинувачений може погрожувати свідкам, щоб ті відмовилися від наданих на досудовому розслідуванні показань та надавали при судовому розгляді вигідні для нього показання з метою уникнення покарання за вчинений злочин. Перебуваючи на волі, обвинувачений не буде позбавлений можливості з використанням мобільного телефона, тощо здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець може вчинити інший військовий злочин - самовільне залишення військової частини або місця служби чи дезертирство з метою ухилення від кримінальної відповідальності чи переховування від суду. Крім цього, останній може продовжити вчиняти злочин, у вчиненні якого обвинувачується. Обвинувачений може також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. що ускладнить проведення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не можливо, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі та не зможуть у повній мірі усунути наявні ризики і забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків. Крім того, згідно з ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні зокрема злочину, передбаченого ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 судовому засіданні підтримала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні та в судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що прокурором не обґрунтовано належним чином наявність ризиків, зазначених в клопотанні. Захисник обвинуваченого заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який може запобігти всім ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити тримання під вартою на домашній арешт, умов якого він буде дотримуватися. Обвинувачений вказав, що не буде переховуватися від суду, вчасно з`являтиметься на всі судові виклики.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин 1-3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що обвинувачений міг вчинити інкримінований йому злочин, висунуте обвинувачення є обґрунтованим. При цьому, судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, беручи до уваги суворість покарання за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що останній дійсно може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або затягування судового розгляду кримінального провадження.

Суд враховує, що по справі вже допитано заявлених свідків і відповідно на них обвинувачений вже не зможе здійснювати незаконного впливу. Однак, враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження ще не завершений, існує можливість , що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець може вчинити інший військовий злочин - самовільне залишення військової частини або місця служби чи дезертирство з метою ухилення від кримінальної відповідальності чи переховування від суду. Крім цього, останній може продовжити вчиняти злочин, у вчиненні якого обвинувачується.

Крім того, суд враховує особливу небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , як особа, що проходить військову службу у Збройних Силах України в умовах воєнного стану, та зобов`язаний додержуватися Конституції України, законів України, військової присяги.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, навіть у випадку, якщо суддя дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, позбавлений такої можливості.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, суд дійшов висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими, а заявлені в клопотанні ризики, а саме можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, продовжують існувати на час розгляду клопотання, у зв`язку із чим необхідність застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпала, а тому , суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 травня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В свогю чергу, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, наявність на його утриманні дитини з інвалідністю, що свідчать про міцність його соціальних зв`язків, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму в 53 680,00 грн, у разі внесення якої обвинуваченим чи іншою особою за нього, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з виконанням ним обов`язків після цього у виді прибуття до суду та не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду, у разі невиконання яких застава підлягає зверненню в дохід держави з вирішенням питання при цьому щодо обрання запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Таким чином, застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн грн., з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку суду, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 205, 331, 370, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за даною ухвалою суду обчислювати з 09 березня 2023 року, тобто з дня продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дія цієї ухвали закінчується 07 травня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп, у разі внесення якої ним особисто чи іншими особами, він підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати на виклики до суду та не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду.

У разі невиконання цих обов`язків внесена застава підлягає зверненню в дохід держави з вирішенням при цьому питання щодо обрання запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1