Справа № 991/717/23
Провадження № 1-кс/991/724/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Вищого антикорупційного суду клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене керівником Першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 02.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, відповідно до якого детектив просив накласти арешт на речі, вилучені під час обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер FCLCCR06PN712, IMEI: НОМЕР_1 . Також просив зберігання майна, на яке накладено арешт, доручити Головному підрозділу детективів НАБ України в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчою групою детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 02.12.2022 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено такі обставини.

Відповідно до рішення № 2 першої сесії 8 скликання Ренійської міської ради від 08.12.2020 ОСОБА_5 визначено Ренійським міським головою 8 скликання.

Статтею 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон) визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 2 та 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV передбачено, що депутат міської ради є представником інтересів територіальної громади міста чи його громад та зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради представницького органу місцевого самоврядування , наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону сільський, селищний, міський голова, окрім іншого, забезпечує здійснення в межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, забезпечує підготовку на розгляд ради проектів рішень ради з інших питань, що належать до її відання, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, забезпечує виконання рішень відповідної ради, її виконавчого комітету, є розпорядником бюджетних коштів, укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Пунктами а та ґ ч. 1 ст. 19 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV до повноважень міських рад у сфері землеустрою на території міст віднесено організацію та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності, вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Статтями 22 та 57 Закону України «Про землеустрій» передбачено повноваження міських рад приймати рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, а також з приводу розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, зокрема, у разі формування земельної ділянки.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження міських рад у галузі земельних відносин, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення та формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Частиною 2 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з абз. 11 ч. 2 ст. 135 ЗК України організатором земельних торгів у разі укладення договору оренди земельної ділянки є особа, яка відповідно до закону може виступати орендодавцем такої земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 136 ЗК України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються перелік земельних ділянок або прав на них (із зазначенням кадастрових номерів, площі та їх цільового призначення), які виставляються на земельні торги окремими лотами; стартова ціна лота; строк, інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування нею на земельних торгах, обмеження у використанні земельної ділянки тощо.

Частиною 2 ст. 137 ЗК України передбачено дискреційне повноваження організатора земельних торгів за власним бажанням оприлюднювати в електронних та друкованих засобах масової інформації оголошення про проведення земельних торгів з документами та матеріалами на лот.

Згідно з п. а ч. 4 ст. 138 ЗК України земельні торги визнаються такими, що не відбулися, у разі відсутності учасників або наявності тільки одного учасника (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої цієї статті, за умови, що такий учасник у встановлений строк підписав протокол про проведення земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, сплатив належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу).

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону питання регулювання земельних відносин вирішуються на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено повноваження міського голови зупинити рішення міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття і внести на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень.

Відповідно до Регламенту роботи Ренійської міської ради, затвердженої рішенням другої сесії 8 скликання Ренійської міської ради № 18 від 24.12.2020, міський голова є головною посадовою особою Ренійської міської територіальної громади. Сесії ради скликаються міським головою. Протоколи сесій ради, прийняті нею рішення підписуються міським головою. Міський голова може в установленому Законом порядку зупинити дію рішень ради та її виконавчого комітету, організовує в межах визначених Законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписує рішення міської ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та виконавчого комітету, вносить пропозиції та формує порядок денний сесії ради і головує на пленарних засіданнях ради, веде особистий прийом громадян, видає розпорядження в межах своєї компетенції, забезпечує виконання рішень міської ради, її виконавчого комітету.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є, в тому числі, керівники і заступники керівників органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, Ренійський міський голова ОСОБА_5 , як особа, що постійно здійснює функції представника місцевого самоврядування, а також обіймає постійно в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, є службовою особою.

При цьому, як керівник органу місцевого самоврядування, ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII міські голови, як особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Водночас, ОСОБА_5 , незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів в супереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи в порушення вказаних вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно вчинив корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

В кінці листопада 2022 року ОСОБА_7 з метою реалізації права на отримання в оренду земельної ділянки для здійснення господарської діяльності на території Ренійської територіальної громади через свою знайому ОСОБА_8 звернувся до Ренійського міського голови ОСОБА_5 з метою отримання відомостей про наявність на території міста Рені відповідної ділянки, яка могла б бути йому надана в оренду.

У подальшому, в період часу не пізніше 21.11.2022 (більш точний час та обставини досудовим розслідуванням не встановлені) у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за забезпечення передачі йому в оренду земельної ділянки комунальної власності.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 в цей же період часу, перебуваючи у невстановленому місці та за невстановлених обставин вступив у попередню змову на вчинення злочину з депутатом та головою постійної комісії з питань містобудування, архітектури, земельних відносин, охорони природи та історичного середовища Ренійської міської ради ОСОБА_9 та домовився з ним про те, що вони разом висловлять ОСОБА_7 прохання надати їм неправомірну вигоду в сумі 100 тис. дол. США за вчинення ними з використанням влади та зумовленого посадами службового становища дій, спрямованих на забезпечення передачі ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки комунальної власності, контактуватимуть з ОСОБА_7 з питань оренди та надання ним неправомірної вигоди та у подальшому отримають її.

Відповідно до рішення № 1 першої сесії 8 скликання Ренійської міської ради від 08.12.2020 ОСОБА_9 обрано депутатом Ренійської міської ради 8 скликання.

Рішенням першої сесії 8 скликання Ренійської міської ради від 08.12.2020 № 5-VIII ОСОБА_9 обраний головою постійної комісії з питань містобудування, архітектури, земельних відносин, охорони природи та історичного середовища Ренійської міської ради (далі Комісія).

До компетенції Комісії, відповідно до п.п. 4 п. 4.4 Положення про постійні комісії Ренійської міської ради, затвердженого рішенням Ренійської міської ради № 5-VIII від 08.12.2020 (далі Положення), входить попередній розгляд за дорученням ради або за власною ініціативою питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до Р. 2 Положення, голова постійної комісії здійснює безпосереднє керівництво діяльністю комісії та організовує її роботу, скликає і веде засідання комісії, визначає і розподіляє обов`язки між членами комісії, дає доручення членам комісії, відповідає за підготовку висновків і рекомендацій комісії, організовує роботу по реалізації висновків і рекомендацій комісії.

Згідно з п. 3.1 Положення, основним завданням постійної комісії є розробка та попередній розгляд проектів рішень, що виносяться на розгляд ради, підготовка висновків з питань, які планується винести на розгляд ради.

П.п. 2 п. 3.4 Положення передбачено, що постійні комісії у відповідності зі своєю функціональною спрямованістю за дорученням ради, міського голови, секретаря ради або за власною ініціативою здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету.

Відповідно до п. 3.15 за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації та можуть готувати проекти рішень ради. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії.

Таким чином, ОСОБА_9 , як особа, що постійно здійснює функції представника місцевого самоврядування, а також обіймає постійно в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Приблизно 20-21 листопада 2022 року ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_8 та зазначив, що для підбору земельної ділянки їй з ОСОБА_7 необхідно особисто приїхати до нього в м. Рені.

24.11.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зустрілись з ОСОБА_7 в кабінеті Ренійського міського голови, який розташований за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 15, де приблизно о 14 год 30 хв на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 прохання надати йому та ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 100 тис. дол. США за забезпечення передачі ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки комунальної власності площею близько 2,5 Га, яка ще окремо не сформована, розташована навколо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0002 .

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повідомили, що сума неправомірної вигоди не може бути зменшена і у випадку відмови ОСОБА_7 від надання неправомірної вигоди земельна ділянка буде передана в оренду іншій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 висловили ОСОБА_7 прохання надати їм неправомірну вигоду в сумі 100 тис. дол. США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 24.11.2022 становило 3 млн 656 тис. 860 грн, що відповідно до ч. 1 примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром, оскільки в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

19.12.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, зустрілися з ОСОБА_7 в кабінеті Ренійського міського голови за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 15.

Під час зустрічі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_7 в подальшому під час земельних торгів створити собі штучну (удавану) конкуренцію, шляхом забезпечення участі на торгах двох підконтрольних йому суб`єктів господарювання, а якщо у ОСОБА_7 не має такої можливості, то ОСОБА_9 йому в цьому допоможе.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наголосили, що 100 тис. дол. США є платою за вчинення ними дій, спрямованих на сприяння ОСОБА_7 в отриманні в оренду земельної ділянки, а всі офіційні платежі необхідно сплачувати окремо.

09.01.2023 ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що для початку процедури оформлення земельної ділянки ОСОБА_7 має надати їм половину від суми неправомірної вигоди, яку йому назвали під час попередніх зустрічей, тобто 50 тис. дол. США. Також повідомив, що з метою створення удаваної конкуренції забезпечить участь у земельних торгах підконтрольного йому підприємства.

24.01.2023 приблизно о 15 год 30 хв, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_7 в кабінеті Ренійського міського голови за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 15. Під час зустрічі ОСОБА_9 повідомив, що він вже забезпечив позитивний результат розгляду очолюваною ним постійною комісією питання передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 , а також, що дане питання винесене на розгляд сесії Ренійської міської ради. Крім того, вчергове відзначив, що з метою створення штучної конкуренції у земельних торгах прийме участь підконтрольне йому підприємство.

Після закінчення розмови, приблизно о 16 год 20 хв ОСОБА_9 з ОСОБА_7 залишили приміщення міської ради та сіли до розташованого поблизу адміністративної будівлі автомобілю Mazda державний номерний знак НОМЕР_2 , де ОСОБА_9 нагадав про необхідність надання йому частини неправомірної вигоди в розмірі 50 тис. дол. США.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_9 отримав у ОСОБА_7 для себе та ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди в сумі 50 тис. дол. США за забезпечення передачі ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки комунальної власності площею близько 2,5 Га, яка ще окремо не сформована, розташована навколо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0002, на строк 49 років.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 50 тис. дол. США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 24.01.2023 становило 1 млн 828 тис. 430 грн, що відповідно до ч. 1 примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром, оскільки в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, під час досудового розслідування перевіряється можлива причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення начальника відділу земельних відносин та екологічних питань виконкому Ренійської міської ради ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та співробітника вказаного відділу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які надавали консультації громадянину ОСОБА_7 з питання процедури оформлення земельної ділянки в оренду.

Таким чином, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: висловлення службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

24.01.2023 у період часу з 16:50 до 19:37 детективами Національного бюро проведено обшук в порядку ст. 233 КПК України в приміщенні кафе «Шанс» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Новосільське, вул. Шкільна, 23.

Під час обшуку ОСОБА_5 добровільно надав детективам Національного бюро належний йому мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 . У вказаному мобільному телефоні містяться переписки в інтернет мессенджерах WhatsApp, Telegram з іншим фігурантом кримінального провадження, які представляють інтерес для досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що даний телефон використовувався під час вчинення злочину, а також надання даного мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, прийнято рішення про його вилучення.

Згідно матеріалів кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вказані вище документи та речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, визначають обставини кримінального правопорушення та осіб, причетних до скоєння злочину, і таким чином зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а отже є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Тому 25.01.2023 указані вище речі та документи постановою детектива визнані речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Вилучення мобільного телефону iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 у ОСОБА_5 , свідчить про володіння останнім даними речами.

Детектив зазначає, що підставою арешту указаних речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є наявність достатніх підстав вважати, що даний об`єкт містить доказове значення вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, та є наявність ризику того, що вказані речі та документи можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані або знищені.

Таким чином, в органу досудового слідства існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені у ході обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 речі, відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, є доказом злочину.

У випадку повернення майна ОСОБА_5 , воно може бути пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, відчужене тому необхідно забезпечити збереження указаних речей та документів, як речових доказів, з метою проведення необхідних судових експертиз та інших досліджень, а також проведення інших слідчих (процесуальних) дій з використанням даних речових доказів.

Отже, метою арешту вилучених у ході обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 речей, є збереження речових доказів.

Враховуючи вказані обставини, для досягнення завдання кримінального провадження із встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, з метою унеможливлення приховання, втрати або пошкодження указаних вище речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити провадженню, виникла необхідність накласти арешт на речі, що були вилучені під час проведення обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Детектив ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд клопотання провести без його участі, у зв`язку з невідкладними слідчими діями.

Власник майна та його представник у судове засідання не прибули. Від представника власника майна адвоката ОСОБА_13 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна, за відсутності детектива, власника майна та його представника, враховуючи їх волевиявлення, викладене у заявах, і вважає, що такий розгляд направлений на реалізацію принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, положення закону, якими він керувався.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Загальні правила застосування арешту як одного із заходів забезпечення кримінального провадження визначені ст. 132 КПК України, відповідно до якої застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2023, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000396 від 02.12.2022 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за фактом того, що у період часу з 24.11.2022 по 28.11.2022 службові особи органу місцевого самоврядування, вимагають неправомірну вигоду в розмірі 100 000 доларів США за вчинення дій з використанням службового становища.

Отже, сторона обвинувачення стверджує про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

На цьому етапі досудового розслідування сторона обвинувачення надала слідчому судді достатньо доказів, що підтверджують обґрунтовану підозру щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім з точки зору можливості накласти арешт відповідно до стандарту доказування «обґрунтоване припущення».

Як убачається з матеріалів, наданих на обґрунтування клопотання, 24.01.2023 у період часу з 16:50 до 19:37 детективами Національного бюро проведено обшук в порядку ст. 233 КПК України в приміщенні кафе «Шанс» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Новосільське, вул. Шкільна, 23.

Під час обшуку ОСОБА_5 добровільно надав детективам Національного бюро належний йому мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 . У вказаному мобільному телефоні містяться переписки в інтернет мессенджерах WhatsApp, Telegram з іншим фігурантом кримінального провадження, які представляють інтерес для досудового розслідування.

У зв`язку з цим, детективами Національного антикорупційного бюро України прийнято рішення про вилучення мобільного телефону, оскільки надання даного мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження та грошових коштів, оскільки вони є предметом злочину у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою від 30.01.2023 надав дозвіл на проведений обшук нежитлової будівлі приміщення залу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_14 , під час якого було відшукано та вилучено мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Детектив у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Положеннями ст. 170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи із положень ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт майна особа, що його подала, повинна довести необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про визнання речовими доказами від 25.01.2023, зокрема, мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000396 від 02.12.2022, оскільки він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а грошові кошти є предметом злочину.

На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, а саме: мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 , відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться в телефоні за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників, розміру завданої шкоди та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З аналізу положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також у клопотанні детектив зазначав про необхідність накладення арешту на вилучене майно для забезпечення проведення експертизи вилученого майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другої цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення обшуку ОСОБА_5 добровільно надав детективам Національного бюро належний йому мобільний телефон iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A, серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_1 та повідомив код доступу до телефону. У вказаному мобільному телефоні детективами була виявлена інформація, яка має важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи це, детективами було прийнято рішення про вилучення вказаного телефону для перевірки вже виявленої інформації та виявлення інформації, яка могла бути видалена під час його користування, а також для перевірки наявності інформації, яка має важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вилучене майно разом з інформацією, яка міститься в ньому, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

З огляду на викладене, та враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, а також те, що інформація, що може міститися у вилучених речах, може відповідати критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання детектива підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотаннязадовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- iPhone 11 Pro Max модель MWHN2B/A серійний номер FCLCCR06PN712, IMEI: НОМЕР_1 .

Зберігання майна доручити Головному підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати відсутнім під час оголошення ухвали прокурору, фізичним чи юридичним особам, щодо майна яких вирішувалось питання про арешт та їх захисникам.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 02.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1