Справа №760/3305/23
Провадження №1-кс/760/1665/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в:

Дізнавач відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась із клопотанням, в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 06.02.2023 в ході проведення затримання у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: чорну толстовку, яка належить ОСОБА_5 , 1986 року народження.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000139 від 06.02.2023 зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , про те, що 06.02.2023 ОСОБА_5 1986 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 близько 18:46 грубо порушив громадський порядок, а саме: зламав стенди з камерами, вибивав двері, чинив хуліганські дії.

В ході проведення розслідування за вказаним фактом, шляхом проведення слідчих дій було встановлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушуючи громадський порядок з хуліганських мотивів здійснив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.296 КК України.

06.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України, під час особистого обшуку у останнього було виявлено особисті речі, а саме: чорну толстовку, в якій перебував ОСОБА_5 під час вчинення кримінального проступку, дані речі було вилучено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4044372.

07.02.2023 дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вищевказані речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речі, вилучені в ході особистого обшуку під час проведення затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорна толстовка може бути доказом у вчиненні кримінального проступку та може бути знищена з метою приховування слідів правопорушення і уникнення особи від кримінальної відповідальності, на думку органу досудового розслідування доцільно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

21.02.2023 через скриньку канцелярії суду дізнавач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

В матеріалах провадження міститься заява власника майна ОСОБА_5 , в якій він просить розглядати клопотання без його участі та не заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.

Перевіривши зміст клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, проаналізувавши підстави, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000139 від 06.02.2023 зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

З фабули, внесеної органом досудового розслідування до ЄРДР, вбачається, що до Солом`янського УП надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , про те, що 06.02.2023 ОСОБА_5 1986 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 близько 18:46 грубо порушив громадський порядок, а саме: зламав стенди з камерами, вибивав двері, чинив хуліганські дії.

Постановою дізнавача від 07.02.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000139 від 06.02.2023:

- чорну толстовку, яку було вилучено 06.02.2023 в ході проведення затримання у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та поміщено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4044372.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку накладення арешту на майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 06.02.2023 в ході проведення затримання у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: чорну толстовку, яка належить ОСОБА_5 , 1986 року народження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1