Справа № 278/776/17
Провадження №1-кп/278/243/23
В И Р О К

іменем України

18 квітня 2023 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи яка наполягає на реабілітації ОСОБА_4 - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом недоведеним.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що виконуючи обов`язки начальника Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, будучи представником влади, працівником правоохоронного органу, виконував організаційно-розпорядчі функції, тобто був службовою особою, заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем.

Відповідно до п. 7 Положення про Андрушівське ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області вказане відділення фінансується ГУНП в Житомирській області за рахунок коштів Державного бюджету України, інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне цільове їх використання.

Відповідно до п. 14 Положення про Андрушівське ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, затвердженого наказом ГУНП в Житомирській області від 14.11.2015 року № 8, керівник відділення:

- очолює відділення поліції ВП Головного управління, здійснює керівницьтво його діяльністю, представляє відділення поліції у відносинах з німими органами, підприємствами, установами, організаціями;

- організовує та контролює виконання підрозділами відділення вимог Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, що належать до сфери діяльності Національної поліції;

- забезпечує виконання відділенням вимог наказів Національної поліції, МВС ГУНП в Житомирській області та доручень голови Національної поліції, Міністра внутрішніх справ та начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області з питань, що належать до компетенції відділення поліції ВП ГУНП;

- розподіляє обов`язки між керівниками;

- дає в межах повноважень обов`язкові до виконання поліцейськими, державними службовцями та працівниками відділення доручення;

- вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських;

- вирішує в установленому законодавством про державну службу порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців відділення поліції ВП ГУНП;

- вирішує в установленому трудовим законодавством порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції ВП ГУНП;

- виконує повноваження керівника територіальної державної служби в органі відповідно до законодавства про державну службу;

- скликає та проводить наради з питань, що належать до компетенції відділення поліції ВП ГУНП.

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області № 35 від 07.12.2015 року матеріально-відповідальною особою за отримання та збереження товарно-матеріальних цінностей в Андрушівському ВП було призначено старшого інспектора чергового ОСОБА_7 . Цього ж дня з останнім та ГУНП в Житомирській області, в особі т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , укладено типовий договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_7 займає посаду безпосередньо пов`язану із збереженням, відпуском та списанням товарно- матеріальних цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

Так, з 18.05.2016 року після покладення на ОСОБА_4 обов`язків начальника Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, знаючи, що часткове покриття потреб у пальному Андрушівського відділення поліції відбувається за рахунок благодійної допомоги ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», а також субвенцій Андрушівської міської ради та Андрушівської районної ради, у останнього виник умисел на заволодіння пальним ГУНП в Житомирській області, що виділялось для потреб Андрушівського відділення поліції та є власністю ГУНП в Житомирській області.

З цією метою ОСОБА_4 вирішив особисто отримати картки на пальне в ГУНП в Житомирській області, у зв`язку з чим 09.06.2016 року прибув до інженера відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Під час спілкування з останнім ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно всупереч інтересам служби, з метою заволодіння пальним (бензином), повідомив ОСОБА_10 про неможливість прибуття для отримання талонів на пальне матеріально-відповідальної особи ОСОБА_7 , та перебуваючи в приміщенні службового кабінету ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , 09.06.2016 року отримав від останнього картки на 600 літрів бензину з октановим числом А-92, ринковою вартістю 21,02 грн. за літр на суму 12 612 грн. та на 100 літрів бензину з октановим числом А-95 ринковою вартістю 21,95 грн. за літр на суму 2 195 грн.

В подальшому зазначені картки на пальне матеріально-відповідальній особі та працівникам Андрушівського відділення поліції, закріпленими за автомобілями вказаного підрозділу поліції, не передав. З метою не бути викритим у вчиненні злочину, будучи службовою особою, діючи умисно, дав вказівку спеціалісту відділу інформатизації та аналітичного супроводження бюджетного процесу Управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 скласти відомості про видачу пального від матеріально-відповідальної особи ОСОБА_7 працівникам Андрушівського відділення поліції, закріпленим за автомобілями вказаного підрозділу поліції, які в свою чергу, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , вважаючи, що видача-отримання бензину відбудеться пізніше.

Отриманими картками на пальне ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заволодівши ними на суму 14 807 грн., завдавши матеріальної шкоди державі в особі ГУНП в Житомирській області на вказану суму.

Крім того, в період з 09.06.2016 року по 11.07.2016 року, знаючи, що часткове покриття потреб у пальному Андрушівського відділення поліції відбувається за рахунок благодійної допомоги ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», а також субвенцій Андрушівської міської ради та Андрушівської районної ради, у ОСОБА_4 виник умисел на повторне заволодіння пальним ГУНП в Житомирській області, що виділялось для потреб Андршівського відділення поліції та є власністю ГУНП в Житомирській області.

З цією метою ОСОБА_4 вирішив особисто отримати картки на пальне в ГУНП в Житомирській області, у зв`язку з чим 11.07.2016 року прибув до інженера відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Під час спілкування з останнім ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно всупереч інтересам служби, з метою повторного заволодіння пальним (бензином), повідомив ОСОБА_10 про неможливість прибуття для отримання талонів на пальне матеріально-відповідальної особи ОСОБА_7 , та перебуваючи в приміщенні службового кабінету ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , 11.07.2016 року отримав від останнього картки на 700 літрів бензину з октановим числом А-92 ринковою вартістю 21,12 грн. за літр на суму 14 784 грн.

В подальшому зазначені картки на пальне матеріально-відповідальній особі та працівникам Андрушівського відділення поліції, закріпленим за автомобілями вказаного підрозділу поліції, не передав. З метою не бути викритим у вчиненні кримінального правопорушення, будучи службовою особою, діючи умисно, дав вказівку спеціалісту відділу інформатизації та аналітичного супроводження бюджетного процесу Управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 скласти відомості про видачу пального від матеріально-відповідальної особи ОСОБА_7 працівникам Андрушівського відділення поліції, закріпленим за автомобілями вказаного підрозділу поліції, які, в свою чергу, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , вважаючи, що видача-отримання бензину відбудеться пізніше.

Отриманими картками на пальне ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заволодівши ними на суму 14 784 грн., завдавши матеріальної шкоди державі в особі ГУНП в Житомирській області на вказану суму.

Також, в період з 11.07.2016 року до 11.08.2016 року ОСОБА_4 повторно за зазначеною вище схемою заволодів картками на 400 літрів бензину з октановим числом А-92 ринковою вартістю 21,00 грн. за літр на суму 8400 грн. завдавши матеріальної шкоди державі в особі ГУНП в Житомирській області на вказану суму.

Отже, ОСОБА_4 заволодів картками, що дають право на придбання пального, на загальну суму 37 991 грн., завдавши матеріальної шкоди державі в особі ГУНП в Житомирській області на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2021 (актовий запис №2092).

Батько обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 10.06.2021 року звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження в загальному порядку передбаченому КПК України для реабілітації померлого.

Відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 284 кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Враховуючи вищенаведене, суд 06.07.2021 року продовжив розгляд даного кримінального провадження.

Пояснення учасників кримінального провадження

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що у червні 2016 року працювала бухгалтером в Андрушівському відділенні поліції. В її обов`язки входило ведення бухгалтерського обліку. Пальне для відділення виділялось Головним управлінням національної поліції в Житомирській області та благодійної допомоги у вигляді пального Андрушівським маслосирзаводом, а також субвенцій, які надавались державною адміністрацією і міськрадою. Матеріально відповідальною особою за бензином був ОСОБА_7 . Талони, які ОСОБА_4 отримував в ГУНП, вона ніколи не бачила. Водії писали заяви про прийняття від них бензину, як благодійного внеску. Чи були дати у заявах водіїв про надання ними райвідділу поліції бензину, як благодійного внеску, не пам`ятає. До вказаних заяв долучались квитанції із датою коли працівники поліції за власний рахунок купували бензин, які потім направлялись до ГУНП для більш детального бухгалтерського обліку. Автомобілі заправлялись на АЗС в с. Волиця Андрушівського району Житомирсько області.

Свідок ОСОБА_7 у суді пояснив, що у червні 2016 року він займав посаду начальника штабу Андрушівського районного відділення поліції та був матеріально-відповідальною особою на отримання паливно-матеріальних цінностей. Пальне для заправки автомобілів отримувалось в управлінні матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Житомирській області. У кінці місяця він здавав відомості про використання та залишки пального. Облік отриманого та використаного пального він не вів, яким чином воно списувалось також не знає, бо цим займалася бухгалтер ОСОБА_12 . Також пояснив, що згідно обов`язків пальне для Андрушівського відділення поліції повинен отримувати він, але іноді його їздив отримувати керівник. Після отримання карток на бензин в ГУНП передавав їх керівнику без всіляких розписок. Проблем із пальним не було. Окрім талонів на пальне, які видавались ГУНП, Андрушівське відділення поліції отримувало допомогу від Андрушівського маслосирзаводу. Ця допомога перераховувались на АЗС ПП «Козел», де водії заправляли пальним службові автомобілі. Зі слів водіїв йому відомо, що ОСОБА_4 безпосередньо видавав їм талони на пальне.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що згідно доручення він отримував у Києві талони на пальне на базі матеріально технічного забезпечення, які привозив до ГУНП в Житомирській області, де вони обліковувались. У подальшому начальник Управління матеріально-технічного забезпечення розподіляв це пальне по відділенням поліції. Талони на відділення видавав згідно накладних. Талони були з заправок «WOG» та «ОККО». Матеріально-відповідальною особою на отримання пального та інших матеріальних цінностей для Андрушівського відділення поліції був призначений ОСОБА_7 . Проте у зв`язку із службовою зайнятістю ОСОБА_7 , талони на пальне отримував його керівник - ОСОБА_4 . Службові автомобілі відділення поліції могли заправлятись по виданих ним талонах на заправках «ОККО», «ВОГ» і фірми «Техойл». Так як вказані заправки в районі були відсутні то водії їздили для заправки до м. Житомира. Яким чином у подальшому використовувалось пальне йому не відомо. Яким чином вівся облік талонів на пальне отриманих ним у Києві, які у подальшому видавались райвідділам, пояснити не може, оскільки номери талонів на той момент в ГУНП не фіксувались, облік був лише по кількості пального. Участі в інвентаризації щодо нестачі пального не приймав, чи проводилась така інвентаризація та чи був наказ про її проведення, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював оперуповноваженим Андрушівського відділення поліції. У його користування знаходився автомобіль «ВАЗ 2107». Автомобіль заправляв на АЗС у с. Волиця по відомості у якій він ставив підпис. У шляховому листі ставив кілометраж, який фактично проїхав за добу. Талони на бензин не отримував. За свої кошти іноді автомобіль заправляв, але на власні потреби. Писав заяви про надання відділенню поліції благодійного внеску у вигляді пального. Заяву власноруч не писав, але підпис на заяві його. Вказані заяви писали тоді коли заправлялись за власні кошти. Квитанцій про заправку за власні кошти не має.

Свідок ОСОБА_15 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював оперуповноваженим Андрушівського відділення поліції. У його користування знаходився автомобіль «ВАЗ 2107». Автомобіль заправляв на АЗС у с. Волиця по відомості у якій він ставив підпис або по талонах. У шляховому листі ставив кілометраж, який фактично проїхав за добу. Звідки брався бензин він не знає. Нестачі бензину не було. За свої кошти автомобіль заправляв у невеликій кількості, але про повернення вказаних коштів не звертався. Оглянувши заяви про надання благодійного внеску у вигляді палива на користь ГУНП, які були надані в судовому засіданні пояснив, що у вказаних заявах почерк та підпис не його.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту у судовому засіданні пояснив, що у 2016 році працював інспектором в Андрушівському відділенні поліції. За ним було закріплено майже всі службові автомобілі. У період червень-серпень 2016 року заправляв автомобілі на заправці у с. Волиця або заправці «ANP» по талонах на пальне. За власні кошти автомобіль не заправляли. Писали заяви про надання благодійного внеску у вигляді палива. Пояснив, що у вказаних заявах почерк його, проте підпис не його.

Свідок ОСОБА_17 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював оперуповноваженим Андрушівського відділення поліції. У його користування знаходився автомобіль «ВАЗ 2110». Автомобіль заправляв на АЗС в с. Волиця, «ANP» та «КЛО» по талонах які видавались керівництвом. Також були талони з АЗС «WOG» та «ОККО». За свої кошти автомобіль не заправляв.

Свідок ОСОБА_18 , у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював у Андрушівському відділенні поліції. За ними були закріплені службові автомобілі, які вони заправляли на заправці у с. Волиця по виданих талонах або по відомості, іноді за талони АЗС «WOG» їздили у м. Житомир та заливали паливо у каністри. Також було паливо яке надавалось по субвенції від районного керівництва. За власні кошти службовий автомобіль не заправляв. Благодійну допомогу відділу поліції у вигляді палива не надавав. Пояснив, що у наданих для огляду заявах підпис та почерк не його.

Свідок ОСОБА_19 під час допиту у судовому засіданні пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював водієм ОСОБА_20 відділення поліції. Чергував у складі слідчо-оперативної групи водієм, тому за ним були закріплені майже всі службові автомобілі. Пальне видавалось на розлив з каністр, які привозили з м. Житомир АЗС «WOG» та «ОККО». Також видавались талони від Андрушівського маслосирзаводу, крім того заправляв автомобілі на заправці у с. Волиця по відомості. Автомобіль за власні кошти не заправляв. Одного разу писав рапорт по вказівці керівництва, щоб списати пальне. Заяви про надання бензину у якості благодійного внеску не писав. Заяви, що знаходяться у матеріалах справи, він не писав та не підписував.

Свідок ОСОБА_21 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював інспектором в Андрушівському відділенні поліції. За ним було закріплено майже всі транспортні засоби відділення. Заправляв ці автомобілі на заправці у с. Волиця по відомості з дотацій наданих з бюджету району. У відомостях, вказували кількість реально заправленого бензину у конкретний автомобіль. Було таке, що заправляли автомобілі за власні кошти, під час необхідності виконання слідчих дій. Звертався до ОСОБА_4 про нестачу пального на, що останній пояснював, що з Житомира не було надано талонів на пальне. Кількість бензину, яку можна було заправити, визначав керівник райвідділу. Також були дотації від Андрушівської держадміністрації та міськради. Якщо потрібно було терміново їхати на виклик, то заправлялись на заправці у м. Андрушівка або с. Волиця за власні кошти. У кінці місяця бухгалтер по чеках рахувала кількість купленого ним та іншими дільничними за власні кошти бензину і складала від його імені заяву про благодійний внесок, а він її лише підписував, для правильного підрахунку витраченого палива. Вказані заяви, писали, як при ОСОБА_4 так і при інших керівниках.

Свідок ОСОБА_22 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював дільничним інспектором у Андрушівському відділенні поліції. За ним були закріплені службові автомобілі, які він заправляв на заправці у с. Волиця по відомості та на заправці у м. Андрушівка. За власні кошти машину не заправляв. Талони не отримував взагалі. Заяви про надання бензину, як благодійного внеску, він не писав. Із рапортами про повернення коштів за бензин, який купував за власні кошти, не звертався.

Свідок ОСОБА_23 у суді пояснив про те, що у червні 2016 році працював інспектором дорожнього нагляду Андрушівського відділення поліції. У його користуванні перебували два автомобілі «ВАЗ». У період червень-серпень 2016 року заправлявся на заправці по талонах Андрушівського маслосирзаводу у с. Волиця та по відомостям. У виключних випадках заправляв автомобіль за власні кошти, які не повертались. У відомості відмічалась кількість літрів бензину на яку заправлявся автомобіль. Бухгалтер приносила заяви, які вона складала сама, а вони тільки підписували. Коли водії заправлялись за власні кошти, то чеки у бухгалтерію не надавали. Заяву про надання благодійної допомоги не писав, на наданих для огляду заявах пояснив, що почерк не його, а підпис схожий, але також не його.

Свідок ОСОБА_24 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював у Андрушівському відділенні поліції. За ними були закріплені майже всі службові автомобілі, які заправляли на заправці у с. Волиця по відомості або наливом у райвідділ. Майже завжди з паливом були проблеми. Іноді заправляли службовий автомобіль за власні кошти, які ні хто не відшкодовував. Давали підписувати заяви про надання бензину, як благодійного внеску. У наданій для огляду заяві пояснив, що підпис його, а заповнював заяву хтось інший.

Свідок ОСОБА_25 під час допиту у судовому засіданні пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював оперуповноваженим Андрушівського відділення поліції. У його користуванні знаходився автомобіль «ВАЗ 2107». Автомобіль заправляв на АЗС у с. Волиця по журналу у якому він ставив підпис. Чи надавались талони не пам`ятає. Іноді бензину було мало, а тому заправлялись за власні кошти. Чи писав заяви про надання відділенню поліції благодійного внеску у вигляді пального не пам`ятає. Матеріально відповідальною особою на той час був ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 у суді пояснив, що у червні-серпні 2016 року працював оперуповноваженим Андрушівського відділення поліції. У його користування знаходився автомобіль «ВАЗ 2107». Автомобіль заправляв на АЗС у с. Волиця по відомості у якій він ставив підпис. У шляховому листі ставив кілометраж, який фактично проїхав за добу. Талони на бензин не давали. В відділені постійно була нестача палива. Наливом пального у відділі не було. Автомобіль іноді заправляв за свої кошти. Одного разу начальство сказало писати заяву про надання відділенню поліції благодійного внеску у вигляді пального. Заява була надрукована, а він ставив підпис. Квитанцій про заправку за власні кошти не має. При ОСОБА_4 палива не отримував взагалі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що працював інспектором дозвільної системи Андрушівського відділення поліції. Керівником був ОСОБА_4 . За ним були закріплені транспортні засоби відділу, проте він на них не їздив і не користувався. Зазвичай використовував особистий автомобіль, оскільки не було у відділенні палива. Загалом отримували талони «WOG» та «ОККО», машини їздили заправлялись на відповідні заправки та привозили паливо у відділ. Таке відбувалось під час керівництва ОСОБА_29 , а при Томашові свідок пояснив, що палива не отримував взагалі. Як заправлявся службовий транспорт він не знає. Заяв про надання пального відділу поліції не писав.

Свідок ОСОБА_30 у суді пояснила, що працює юрисконсультом на Андрушівському маслосирзаводі. Був час коли завод надавав благодійну допомогу у вигляді пального Андрушівському відділенню поліції. Приїжджала уповноважена особа по довіреності з поліції та отримувала пальне. На той час на території заводу була заправка, а тому працівники поліції приїжджали на територію та заправлялися, крім того могли заливати пальне в каністри. Коли на заводі пальне було в наявності, то райвідділу надавали безпосередньо пальне, а коли пального не було, то надавали відповідні талони на пальне. Пальне чи талони отримував працівник поліції по довіреності. Талони на пальне були з АЗС «WOG» «ABIC».

Свідок ОСОБА_31 у суді пояснив, що як фізична особа підприємець, у червні-серпні 2016 року, орендував АЗС у с. Волиця. Із Андрушівським відділенням поліції був укладений договір на обслуговування їхнього автотранспорту. Автомобілі поліції заправлялись на його АЗС майже щодня на суму перерахованих коштів по відомості або по талонах. Інколи автомобілі заправляли у борг, який через пару днів погашався. Одного разу було, що він телефонував ОСОБА_32 говорив, що є борг і той привозив талони на пальне АЗС «КЛО», а також «WOG», проте такий обмін був на невелику кількість пального близько 100-200 літрів.

Докази сторони обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 .

На думку прокурора, доказами винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні є наступні докази.

Наказ №95 о/с від 18.05.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області, яким на ОСОБА_4 тимчасово покладено обов`язки начальника Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області (а.с. 37 т. 3).

Наказ №147 о/с від 05.07.2016 начальника ГУНП в Житомирській області, відповідно до якого на ОСОБА_4 покладено обов`язки начальника Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області (а.с. 36 т. 3).

Типовий договір та наказ №35 від 17.12.2015 року про повну матеріальну відповідальність працівника Андрушівського відділення поліції, ОСОБА_7 ,який несе відповідальність за товарно-матеріальні цінності Андрушівського відділення поліції та за довіреностями за березень-серпень 2016 року, які видані на ім`я останнього, він отримував в ГУНП в Житомирській області бензин, що узгоджується із показами останнього наданими у суді (а.с. 12-17 т.3, а.с. 69-71 т. 4).

Зі змісту копій накладних №16/03/362 від 06.06.2016, №16/03/363 від 06.06.2016, №16/03/405 від 23.06.2016, №16/03/406 від 24.06.2016, № 16/03/429 від 02.07.2016, №16/03/430 від 02.07.2016, №16/03/480 від 09.08.2016, №16/03/481 від 09.08.2016, №16/03/551 від 26.08.2016, встановлено, що упродовж червня-серпня 2016 року ГУНП в Житомирській області отримано талони на пальне марки А-92 та А-95 від ДУ «Центр обслуговування підрозділів НП України» (а.с. 85-93 т. 4).

Із оборотної відомість по товарно-матеріальним цінностям з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року вбачається, що у зазначений період матеріально-відповідальна особа Андрушівського відділення поліції ОСОБА_7 отримував з ГУНП в Житомирській області талони на бензин марки А-92 на 400 літрів (номер партії 23501220), 200 літрів (номер партії 23501277) та 200 літрів (номер партії 23501278) та які не були використані (а.с. 72-78 т. 4).

Пропозиції щодо видачі паливо-мастильних матеріалів за червень-серпень 2016 року відповідно до яких Андрушівське відділення поліції через ОСОБА_7 отримало в ГУНП в Житомирській області відповідно 700, 700 та 400 літрів бензину, що підтверджується накладними №253 від 09.06.2016 року, №289 від 11.07.2016 року та №328 від 11.08.2016 року (а.с. 181-183, т.2, а.с. 11, 94-96 т. 4).

Проте у накладних не міститься номер партії талонів на бензин марки А-92 та А-95, які надійшли з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НП України» до ГУНП в Житомирській області та вказані талони зафіксовані з різними номенклатурними номерами.

Висновок експерта №54 від 25.01.2017 року, відповідно до якого встановлено, що до ГУНП в Житомирській області з ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» у період з червня по серпень 2016 року відповідно до накладних №16/03/362 від 06.06.2016 року; №16/03/363 від 06.06.2016 року; № 16/03/405 від 23.06.2016 року; №16/03/406 від 24.06.2016 року; №16/03/429 від 02.07.2016 року; №16/03/430 від 02.07.2016 року; №16/03/480 від 09.08.2016 року; № 16/03/481 від 09.08.2016 року; №16/03/551 від 26.08.2016 року, надійшло пальне з октановим числом А-92 та А-95. Облік вказаного пального ведеться у програмі «Парус-Бухгалтерський облік-Бюджет» та відображений в оборотній відомості по товарно-матеріальних цінностях з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року, а також встановлено факт надходження пального з октановим числом А-92 та А-95 з ГУНП в Житомирській області до Андрушівського ВП у період з червня по серпень 2016 року і документально підтверджено пропозиціями щодо видачі ПММ за червень-серпень 2016 року, а також накладними №253, №289, №328. Крім того проведеною експертизою не встановлено яким чином обліковувалось вказане пальне у Андрушівському відділенні поліції. (а.с. 153-179 т. 3).

Висновок експерта Житомирського НДЕКЦ №1/4044 від 28.12.2016 року про те, що підписи у графі «Одержав» у накладній № 253 від 09.06.2016 №289 від 11.07.2016 та у накладній № 328 від 11.08.2016 виконані ОСОБА_4 .

Довідка про отримання паливо-мастильних матеріалів від ГУНП в Житомирській області Андрушівським відділенням поліції у червні-серпні 2016 року в кількості 1800 літрів бензину (а.к.а.21 т. 3).

Рішення шостої сесії сьомого скликання Андрушівської районної ради та додатків до неї відповідно до якого Андрушівському відділенню поліції було виділено 3000 грн. для профілактики злочинності на 2016-2018 роки (а.с. 102-107 т. 5).

Накладною №01977 від 07.06.2016 року, відповідно до якої ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» надало ГУНП в Житомирській області талони на бензин марки А-92 на загальну суму 3890 грн. (а.с. 216 т. 2).

Лист т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_33 про те, що у 2016 році Андрушівському відділенню поліції надійшла допомога у вигляді субвенцій від Андрушівської міської ради у розмірі 10 000 грн. та від Андрушівської районної ради у розмірі 30 000 грн. на які було закуплено у ФОП « ОСОБА_34 » 2204 літри бензину (а.с. 23-24 т. 3).

Лист заступника начальника УФЗ ГУНП в Житомирській області №1564/29/02-2016 від 05.09.2016 року ОСОБА_35 з додатками про те, що протягом поточного фінансового року для потреб Андрушівського відділення поліції надійшла благодійна допомога від ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» у вигляді 1000 літрів бензину на загальну суму 19038 грн. (а.с. 29-35 т. 3).

Листи ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» про виділення Андрушівському відділенню поліції у другому та четвертому кварталі 2016 року щомісячно благодійну допомогу , а останні приймали її у вигляді 200 літрів бензину (а.с. 213-219 т.2).

Лист та накладна № 155 від 21.09.2016 про прийняття ГУНП в Житомирській області від ТОВ «Івниця» благодійної допомоги (а.с.211-212 т.2 ).

Копії договорів №44 від 05.05.2016 року та №45 від 06.05.2016 року підтверджують факт, що між ГУНП в Житомирській області та ФОП « ОСОБА_31 » укладено договір купівлі продажу паливно мастильних матеріалів на підставі чого останній надав ГУНП в Житомирській області бензин на суму 3000 грн. (а.с. 98-101 т. 5).

Лист ГУНП в Житомирській області №3зі/31 від 18.05.2018 року Андрушівському відділенню поліції у червні-серпні 2016 року було виділено 1800 літрів бензину марки А-92 та А-95 за рахунок коштів державного бюджету, 932 літри бензину марки А-92 за рахунок коштів виділених з місцевого бюджету.

Пропозиції щодо видачі ПММ відділам та підрозділам ГУНП у період лютий-травень 2016 року та листи ГУНП в Житомирській області про кількість виділеного Андрушівському відділенню поліції бензину, а не талонів (а.с. 109-118, 128-132 т. 5).

Заяви ОСОБА_27 ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 про надання Андрушівському відділенню поліції благодійної допомоги у вигляді бензину у липні та серпні 2016 року.

Список транспортних засобів які рахуються за Андрушівським відділенням поліції (а.с. 20, 25 т.3),

Копії дорожніх листів Андрушівського відділення поліції за червень-серпень 2016 року у відповідності до яких; автомобілем «УАЗ-31514», державний номер НОМЕР_2 , використано 2484 літрів пального (а.с. 188, 197 т.2, а.с. 94-96 т.3, а.с. 43, 51, 59, т.4); автомобілем «ВАЗ-21070», державний номер НОМЕР_3 , використано 2405 літри пального (а.с. 7-9, 159, 189, 198 т. 2, а.с. 44, 52, 60 т. 4); автомобілем «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_4 використано 1746 літрів пального (а.с. 38-40, 154, 184, 193 т.2, а.с. 21, 39, 47, 55 т.4); автомобілем «ВАЗ-2110», державний номер НОМЕР_5 використано 1294 літрів пального (а.с. 161, 191, 200 т.2, а.с. 59-61 т.3, а.с. 46, 54, 62 т.4); автомобілем «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_6 , використано 1998 літрів пального (а.с. 157, 187, 196 т.2, а.с.109-110 т.3, а.с. 42, 50, 58 т.4); автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_7 , використано 848 літрів пального (а.с. 192, 201 т.2, а.с. 42-43 т.3, а.с. 63-65 т.4); автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_8 , використано 465 літрів пального (а.с. 194 т.2, а.с. 127-129 т.3, а.с. 40, 48, 56 т.4).

Висновок УВБ в Житомирській області від 26.09.2016 року про передачу матеріалів перевірки до прокуратури Житомирської області (а.с.3-11 с.3

Протокол огляду від 09.11.2016 року, яким оглянуто накладні №253 від 09.06.2016, №289 від 11.07.2016, №328 від 11.08.2016.

Листи АЗС «ВОГ», «КЛО» та ТОВ «ДЕЛ-АЛЬЯНС» про вартість бензину марки А-92 та А-95 станом на 09.06.2016 року, 11.07.2016 року та 11.08.2016 року(а.с.97-100 т.4).

Висновок експерта №1585 від 27.01.2017 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про вартість пального станом на 09.06.2016, 11.07.2016, 11.08.2016 (а.с.149-151 т.3).

Квитанція «ПриватБанку» від 24.032017, про відшкодування завданої шкоди в розмірі 38 000 грн. (а.с.140 т.3).

Дорожні листи за січень-травень 2016 року, накладні про отримання бензину за січень-травень 2016 року, відомості на видачу нафтопродуктів за січень-травень 2016 року (а.с. 2-6, 10-16, 21-27, 33-37, 42-47, 134-141, 202-210, 242 т. 2, 38-41, 44-48, 51, 53-58, 63, 67-71, 72-76, 80-88, 90-93, 102, 104-108, 112-117, 122-126, 131-136 т. 3, а.с.19-97 т. 5),

Лист ГУНП в Житомирській області №1150/31-2016 від 07.11.2016 року про те, що протягом січня-серпня поточного року ВЗА ГУНП в Житомирській області на службовий автомобіль ВАЗ-21099, н.з. НОМЕР_7 , закріплений за Андрушівським відділенням поліції Бердичівського ВП ГУНП лімітна картка не виписувалась. (а.с.66 т.4).

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2016 з додатком, відповідно до якого було проведено опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (а. с. 2-9 т.4).

Ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 01.11.2016 про тимчасовий доступ до речей і документів (а.с.10 т.4).

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 про визнання наказу ГУНП в Житомирській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 протиправним та його скасування (а.с.119-122 т.5).

Постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 про залишення без змін рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 (а.с.123-126 т.5).

Доручення №90/РД від 25.02.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_39 про зміцнення транспортної дисципліни (а.с.22 т.3).

Інвентарезаційний опис від 24.11.2016 про зняття фактичних залишків запасів, які обліковуються на субрахунках станом на 21 листопада 2016 року(а.с.79-83 т.4).

Лист заступника начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_40 відповідно до якого станом на листопад 2016 в Андрушівському ВП Беричівського ВП ГУНП в Житомирській області в частині паливно-мастильних матеріалів нестач та надлишків не виявлено (а.с.129 т.5).

Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення

Згідно вимог статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Тобто дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя.

Частина 2 ст. 191 КК передбачає привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Специфіка цієї форми в тому, що майно, яким винуватий заволодіває, не ввірене йому, не перебуває в його безпосередньому віданні, але внаслідок службового становища суб`єкт злочину має право оперативного управління цим майном.

Обов`язковою суб`єктивною ознакою розтрати майна є прямий умисел і корисливий мотив.

На необхідність встановлення суб`єктивної сторони (прямого умислу, корисливого мотиву та корисливої мети) і у разі її не доведення поза розумним сумнівом необхідність виправдання особи, вказував і Верховний Суд в своїх постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 456/1181/15-к, від 05.05.2020 у справі № 433/383/19, від 22.01.2020 у справі № 581/441/18.

На основі оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що наявні докази є недостатніми для підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Як убачається з матеріалів справи та пред`явленого обвинувачення не встановленим є, з огляду на аналіз яких доказів прокурор прийшов до переконання про умисний характер дій ОСОБА_4 щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем завдавши державі, в особі ГУНП в Житомирській області матеріальної шкоди на суму 37 991 грн. При цьому, форма вини і мотив вчинення злочину є елементами складу злочину, які обов`язково підлягають доказуванню. Стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів наявності в діях ОСОБА_4 умислу та корисливого мотиву на завдання державі в особі ГУНП в Житомирській області матеріальної шкоди, а досліджені судом докази сторони обвинувачення в їх сукупності , є доказами лише надходження від ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», Андрушівської міської ради, Андрушівської районної ради, через ГУНП в Житомирській області, та від самого ГУНП до Андрушівського відділення поліції пального та талонів на нього, що узгоджується із показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_41 і будь-яким чином не підтверджують заволодіння цим пальним або талонів на нього обвинуваченим, який на час інкримінованих подій був службовою особою.

На думку сторони обвинувачення прямим доказом винуватості ОСОБА_4 є його заява та заяви ОСОБА_27 ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 про надання Андрушівському відділенню поліції благодійної допомоги у вигляді бензину у липні та серпні 2016 року, а також реєстр благодійників Андрушівського відділення поліції, де є посилання на вказаних осіб, проте дані заяви не містять дати їх складання та підпису, а будучи допитаними в якості свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 заперечували факт написання їх та факт надання Андрушівському відділенню поліції благодійної допомоги у вигляді бензину.

У будь-якому випадку навіть надання деякими працівниками поліції цієї благодійної допомоги ОСОБА_20 ВП, само по собі або у сукупності із іншими наданими прокурором доказами, не доводить факту заволодіння обвинуваченим ОСОБА_4 талонами на пальне. (а.с.41-67).

В судовому засіданні були досліджені докази сторони обвинувачення, а саме: список транспортних засобів які рахуються за Андрушівським відділенням поліції (а.с. 20, 25 т.3)та копії дорожніх листів Андрушівського відділення поліції за червень-серпень 2016 року у відповідності до яких; автомобілем «УАЗ-31514», державний номер НОМЕР_2 , використано 2484 літрів пального (а.с. 188, 197 т.2, а.с. 94-96 т.3, а.с. 43, 51, 59, т.4); автомобілем «ВАЗ-21070», державний номер НОМЕР_3 , використано 2405 літри пального (а.с. 7-9, 159, 189, 198 т. 2, а.с. 44, 52, 60 т. 4); автомобілем «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_4 використано 1746 літрів пального (а.с. 38-40, 154, 184, 193 т.2, а.с. 21, 39, 47, 55 т.4); автомобілем «ВАЗ-2110», державний номер НОМЕР_5 використано 1294 літрів пального (а.с. 161, 191, 200 т.2, а.с. 59-61 т.3, а.с. 46, 54, 62 т.4); автомобілем «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_6 , використано 1998 літрів пального (а.с. 157, 187, 196 т.2, а.с.109-110 т.3, а.с. 42, 50, 58 т.4); автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_7 , використано 848 літрів пального (а.с. 192, 201 т.2, а.с. 42-43 т.3, а.с. 63-65 т.4); автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_8 , використано 465 літрів пального (а.с. 194 т.2, а.с. 127-129 т.3, а.с. 40, 48, 56 т.4).

Вказані докази підтверджують факт використовування транспортними засобами Андрушівського РВ УМВС пального і не містять інформації де саме і на підставі чого здійснювалась заправка цих автомобілів на АЗС, тобто на підставі талонів на пальне, чи записів у відомостях про отримання цього пального, або ж його купівлю за готівку.

Крім того, судом безпосередньо досліджувався висновок УВБ в Житомирській області ДВБ НП України про результати перевірки неправомірних дій окремих працівників Андрушівського ВП щодо обліку, використання та списання паливно-мастильних матеріалів від 26.09.2016 року, відповідно до якого у результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_4 будучи т.в.о. начальника Адрушівського ВП Бердичівського ВП у червні-серпні 2016 року привласнив, видані ГУНП в Житомирській області, талони на бензин у кількості 1800 літрів (а.с. 2-11 т. 3), а також висновок службового розслідування ГУНП в Житомирській області, під час якого виявлено порушення вимог законодавства при здійсненні обліку використання та списання паливно-мастильних матеріалів в Андрушівському відділенні поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області (а.с. 120-130 т. 2).

Надані стороною обвинувачення згадані висновки не можуть бути доказами вини ОСОБА_4 у заволодінні талонами на пальне у кількості 1800 літрів, оскільки ці висновки містять передчасні висновки його вини, що суперечать встановленому у ст. 17 КПК України принципу презумпції невинуватості особи. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно протоколу огляду 09.11.2016 року оглянуто накладні №253 від 09.06.2016 року, №289 від 11.07.2016 року та №328 від 11.08.2016 року які містяться записи виконані барвником синього кольору у графах «відпустив» та «одержав», які, у свою чергу, згідно висновку експерта №1/4044 від 28.12.2016 року виконані ОСОБА_4 (а.с. 141-147 т. 3, а.с. 67 т. 4).

Вказані докази не вказують на вину останнього у заволодінні ним талонів на пальне, а свідчать лише про неоспорюваний сторонами факт отримання вказаних талонів ОСОБА_4 , який на той час обіймав посаду керівника Андрушівського відділення поліції та розподіляв пальне між працівниками відділу, що узгоджується із показами ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.с. 29-40 т.8).

Суд не приймає до уваги листи АЗС «ВОГ», «КЛО» та ТОВ «ДЕЛ-АЛЬЯНС» про вартість бензину марки А-92 та А-95 станом на 09.06.2016 року, 11.07.2016 року та 11.08.2016 року та висновок експерта №1585 від 27.01.2017 року відповідно до якого станом на 09.06.2019 року ринкова вартість бензину з октановим числом А-92 могла становити 21.02 грн., а з октановим числом А-95 - 21,95 грн. Ринкова вартість бензину станом на 11.07.2016 року з октановим числом А-92 могла становити 21.12 грн., а з октановим числом А-95 - 22,05 грн. Станом на 11.08.2016 року, ринкова вартість бензину з октановим числом А-92 могла становити 21.00 грн., а з октановим числом А-95 - 21,95 грн. як доказ вини ОСОБА_4 оскільки в них визначена лише ціна пального і не зазначено чи є вона складовою для визначення розміру матеріального збитку, також не зазначено будь-яких доказів про вартість карток на пальне, незаконне заволодіння якими інкримінується обвинуваченому (а.с.97-100 т.4, а.с. 149-151 т. 3).

При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_4 інкримінують заволодіння талонами на пальне, а не самим пальним.

Суд відкидає як доказ вини ОСОБА_4 квитанцію з «ПриватБанку» від 24.03.2017, відповідно до якої останнім відшкодовано збитки ГУНП в Житомирській області у розмірі 38000 грн., яка, на думку прокурора, є непрямим доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки відсутні докази, які саме завдані збитки відшкодував останній, так як кошти були внесені у період який не інкримінується обвинуваченому. (а.с. 140 т. 3),

Не є доказом вини ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині дорожні листи за січень-травень 2016 року, накладні про отримання ОСОБА_7 бензину за січень-травень 2016 року, відомості на видачу нафтопродуктів за січень-травень 2016 року, лист ГУНП в Житомирській області №1150/31-2016 від 07.11.2016 року у якому повідомляється, що лімітна картка на автомобіль «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_9 , не виписувалась, які були тимчасово вилучені згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2016 року на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2016 року (а.с. 1-10, 66 т. 4), рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 року (а.с. 119-126 т. 5), доручення №90/РД від 25.02.2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області про зміцнення транспортної дисципліни (а.с.22, т.3), оскільки останні відображають данні поза межами інкримінованого ОСОБА_4 періоду.

З аналогічних підстав суд не бере до уваги накладну №155 від 21.09.2016 року та листи відповідно до яких ТОВ «Івниця» надало ГУНП в Житомирській області благодійний внесок у вигляді бензину на суму 4902 грн., накладні №01167 від 08.04.2016 року та №01558 від 05.05.2016 року відповідно до яких ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» надало ГУНП в Житомирській області талони на бензин марки А-92 (а.с. 211-214-216 т. 2).

Окрім цього, згідно із п.7 «Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №879 від 02.09.2014 року, проведення інвентаризації є обов`язковим у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства.

Водночас, після виявлення інкримінованого ОСОБА_4 злочину в Андрушівському ВП не була проведена позапланова інвентаризація з метою встановлення нестачі талонів (карток) на пальне, а згідно інвентаризаційного опису, який був складений за підсумком планової інвентаризації у період з 01 по 21 листопада 2016 року, не було виявлено нестач чи надлишків будь-яких товарних цінностей в ГУНП в Житомирській області, структурним підрозділом якого є Андрушівський ВП. Про відсутність надлишків чи нестач в Андрушівському ВП під час наведеної планової інвентаризації також зазначено у листі заступника начальника ГУНП в Житомирській області від 09.06.2017 року, а тому слід констатувати відсутність об`єктивної сторони злочину у вигляді матеріальної шкоди (т 4, а.к.п. 79-83, т. 5, а.к.п.129).

Таким чином майно, заволодіння яким інкримінується ОСОБА_4 , взагалі не було виявлено .

Стороною обвинувачення надані як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину письмові пояснення ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , які скористались правом передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовились надавати будь-які пояснення. З письмових пояснень ОСОБА_33 , встановлено, що він перебуває на посаді т.в.о. начальника Андрушівського ВП з 25.08.2016 року і не знає як ОСОБА_4 видавав паливно мастильні матеріали працівникам управління. Письмові пояснення ОСОБА_21 ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 узгоджуються із наданими ними показами в суді. (а.с. 173-180 т. 2).

Відповідно до ст. 23 КПК України суд отримує показання учасників кримінального провадження усно та безпосередньо у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, суд, у порядку визначеному ст. 89 КПК України, визнає вказані письмові пояснення недопустимим доказом.

Крім того стороною захисту було заявлено ряд клопотань про визнання доказів не належними та недопустимими, а саме: наказу №95 о/с від 18.05.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області, наказу №147 о/с від 05.07.2016 начальника ГУНП в Житомирській області, типового договору та наказу №35 від 17.12.2015 року, копії накладних №16/03/362 від 06.06.2016, №16/03/363 від 06.06.2016, №16/03/405 від 23.06.2016, №16/03/406 від 24.06.2016, № 16/03/429 від 02.07.2016, №16/03/430 від 02.07.2016, №16/03/480 від 09.08.2016, №16/03/481 від 09.08.2016, №16/03/551 від 26.08.2016, оборотні відомості по товарно-матеріальним цінностям з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року, пропозицій щодо видачі паливо-мастильних матеріалів за червень-серпень 2016 року, накладні №253 від 09.06.2016 року, №289 від 11.07.2016 року та №328, висновок експерта №54 від 25.01.2017 року, довідку про отримання паливо-мастильних матеріалів від ГУНП в Житомирській області Андрушівським відділенням поліції у червні-серпні 2016 року, рішення шостої сесії сьомого скликання Андрушівської районної ради та додатків до неї, накладну №01977 від 07.06.2016 року, лист т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_33 , лист заступника начальника УФЗ ГУНП в Житомирській області №1564/29/02-2016 від 05.09.2016 року ОСОБА_35 з додатками, листи ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», лист та накладна № 155 від 21.09.2016 року, копії договорів №44 від 05.05.2016 року та №45 від 06.05.2016 року, лист ГУНП в Житомирській області №3зі/31 від 18.05.2018 року, пропозиції щодо видачі ПММ відділам та підрозділам ГУНП у період лютий-травень 2016 року та листи ГУНП в Житомирській області про кількість виділеного Андрушівському відділенню поліції бензину, заяви ОСОБА_27 ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 про надання Андрушівському відділенню поліції благодійної допомоги у вигляді бензину у липні та серпні 2016 року, список транспортних засобів які рахуються за Андрушівським відділенням поліції, копії дорожніх листів Андрушівського відділення поліції за червень-серпень 2016 року, висновок УВБ в Житомирській області від 26.09.2016 року, протокол огляду від 09.11.2016 року, листи АЗС «ВОГ», «КЛО» та ТОВ «ДЕЛ-АЛЬЯНС» про вартість бензину марки А-92 та А-95, висновок експерта №1585 від 27.01.2017 року Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, квитанцію «ПриватБанку» від 24.03.2017 року, дорожні листи за січень-травень 2016 року, накладні про отримання бензину за січень-травень 2016 року, відомості на видачу нафтопродуктів за січень-травень 2016 року, лист ГУНП в Житомирській області №1150/31-2016 від 07.11.2016 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2016 з додатком, ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 01.11.2016, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2018, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018, доручення №90/РД від 25.02.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_39 , інвентаризаційний опис від 24.11.2016, лист заступника начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_40 .

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку , передбаченому статтею 89 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з урахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Як засвідчує судова практика Верховного Суду, доказування тих чи інших обставин злочину, як правило, ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі, непрямих доказів. І саме на такому аналізі та оцінці всіх доказів й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

У зв`язку з наведеним, всі докази, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні є як прямими, так і непрямими доказами не винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а тому у задоволенні клопотань обвинуваченого слід відмовити.

Мотиви ухвалення виправдувального вироку

Згідно вимог статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межахвисунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ч. 3ст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Тобто дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя.

За змістом ч. 2 ст.191 КК України передбачає привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем при наявності в діяннях особи тільки прямого умислу з обов`язковим встановленням корисливого мотиву.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у п. 23 роз`яснено, що у статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи. Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо

На необхідність встановлення суб`єктивної сторони (прямого умислу, корисливого мотиву та корисливої мети) і у разі її не доведення поза розумним сумнівом необхідність виправдання особи, вказував і Верховний Суд в своїх постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 456/1181/15-к, від 05.05.2020 у справі № 433/383/19, від 22.01.2020 у справі № 581/441/18.

На основі оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що наявні докази є недостатніми для підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Як убачається з матеріалів справи та пред`явленого обвинувачення не встановленим є, з огляду на аналіз яких доказів прокурор прийшов до переконання про умисний характер дій ОСОБА_4 щодо заволодіння Державним майном в загальній сумі 37 991 грн., а також про наявність у нього при цьому певного корисливого мотиву . При цьому, форма вини і мотив вчинення злочину є елементами складу злочину, які обов`язково підлягають доказуванню. Стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів наявності в діях ОСОБА_4 умислу та корисливого мотиву на заволодіння Державним майном в особі ГУНП в Житомирській області.

Відомості, які містяться в показаннях свідків та в досліджених доказах, не підтверджують факту заволодіння майном саме обвинуваченим, яке перебувало у його віданні. Безпосереднє отримання талонів на пальне ОСОБА_4 не підтверджує факт зловживання ним службовим становищем та факту заволодіння державним майно з метою його обернення на свою користь. При цьому суд звертає увагу на те, що картки на пальне в Андрушівському відділенні поліції взагалі жодним чином не обліковувалися, не містять їх серії, номера, кількості , певного найменування і марки, а також строк їх дії, що доводиться висновком експерта №54 від 25.01.2017 року.

Висновки суду

Досліджені докази, як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, не підтверджують склад кримінального правопорушення, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні ( місце, спосіб, тощо), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 рішення у справі «Капо проти Бельгії №4291/98 від 13.01.2005 року.

Відповідно до пунктів 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п.43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п.86, «Яллох проти Німеччини»).

Суд же відповідно дост.26 КПК Україниу кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що прокурором не надано в суді такої сукупності достовірних доказів, отриманих з додержанням законодавства, достатніх для безспірного висновку про доведення участі ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а судом вичерпано заходи по їх здобуттю.

Судові витрати за проведення судових почеркознавчої, товарознавчої та економічної експертизи у розмірі 6378 грн. 10 коп. віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього злочину.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_49