печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 199, 315 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Печерським районним судом м. Києва з здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, потерпілого на даний час не відпали та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду.

Обвинувачені та їх захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до обвинувачених згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2021 та продовженого ухвалою Печерського районного суду від 09.08.2022 спливає 07.10.2022.

Станом на 03.10.2022 завершити розгляд справи з об`єктивних причин не представляється можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Судом встановлено, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитися від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з сукупність даних про особи обвинувачених, їх репутації, даних про можливість ухилення від суду, разом із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, свідчить про те, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід, тому є необхідним продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів.

Суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу є виправданим, з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу в цій справі, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених на даному етапі кримінального провадження, а також які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинувачених та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою громадянина Чорногорії ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме до 01 грудня 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою громадянина Чорногорії ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, а саме до 01 грудня 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою громадянина Республіки Сербія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 діб, а саме до 01 грудня 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою громадянина Республіки Сербія ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 діб, а саме до 01 грудня 2022 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1