Справа № 740/2007/23
Провадження № 1-кс/740/394/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07 квітня 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині, клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ганнівка, Чернігівської області, громадянину України, одруженому, маючому дитину 2022 року народження, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, внесеному 06.03.2023 Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000288, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

встановила:

06.04.2023 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 04.06.2023, з визначенням розміру застави в межах 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб розміру застави.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу визначення слідчого судді від 06.04.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів клопотання, СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування, а Ніжинською окружною прокуратурою - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №000288 від 06.03.2023 за ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб незаконно придбав набої калібром 5.45х39 мм., в кількості 462 шт., які є бойовими припасами, приніс їх за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та став їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, для подальшого збуту.

04.04.2023, близько 18 години ОСОБА_5 перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ 2109» за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету особистого збагачення з корисливого мотиву за грошові кошти в сумі 2500 гривень, умисно, без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_7 , який був залучений для проведення оперативної закупки вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, набої калібром 5,45-мм. (5,45х39) в кількості 462 шт., які є боєприпасами.

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , міг сховати від органу досудового розслідування вогнепальну зброю, яка в нього ще не була вилучена, оскільки про наявність такої зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв ОСОБА_5 повідомляв свідку ОСОБА_7 , а перебуваючи на волі може їх знищити або сховати; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів. Так зокрема, ОСОБА_5 може незаконно впливти на свідка ОСОБА_7 , який залучався до проведення оперативної закупки, а також на свідка ОСОБА_8 , який є його сусідом вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює, хоча є працездатною особою. Крім того під час обшуку його автомобіля вилучено пристрій для куріння наркотичний засобів. Свідок ОСОБА_8 повідомив про інший факт незаконного збуту ОСОБА_5 вогнепальної зброї - автомату АКМ - 74. Вказані факти свідчать про схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та зазначив, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування заперечень зазначили, зокрема захисник, що до підозрюваного з метою запобігання наведених слідчим та прокурором ризиків може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Так підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, мале малолітню дитину та є військовослужбовцем, а отже працює. Лише міра покарання, яка може бути застосована до підозрюваного, не може бути підставою для застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту.

Свідок ОСОБА_9 , повідомила, що є матір`ю підозрюваного та не заперечує, щоб останній перебував під домашнім арештом за її місцем проживання та може поручитися за поведінку сина. Він має сім`ю, є військовослужбовцем, отримує зарплату, наразі перебуває у відпусті близько двох місяців.

Заслухавши сторони кримінального провадження, свідка, дослідивши матеріали клопотання та надані захисником документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя враховує, що ст. 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України, а саме: у зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім, вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.1 ст.263 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період воєнного стану та дії обмежень на території держави, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та у зв`язку з можливим усвідомленням своєї безкарності за скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на переконання суду існує досить високий ступінь ризику вчинення спроб скоєння інших кримінальних правопорушень у випадку відсутності обмежень в її пересуванні та дозвіллі.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику встановленого у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст.178 КПК України).

Не ставлячи під сумнів довіру на яку заслуговує особа, яка вважає за можливе поручитися за поведінку підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ті обставини, що підозрюваний не має негативних характеристик за місцем проживання, має сім`ю оцінюються слідчим суддею критично, оскільки зазначені обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би міг запобігти імовірному вчиненню ним тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже враховуючи, що злочини у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та, беручи до уваги, що підозрюваний може змінити місце свого перебування, чим ухилятиметься від слідства та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно з цим, відповідно до вимог ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 затримано 05.04.2023 о 14 год. 52 хв., то слідчий суддя приходить до висновку, що саме з цього часу слід рахувати час тримання під вартою, а тому датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою слід вважати - до 14 години 52 хвилин 03 червня 2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого (підозрюваного), його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (підозрюваного).

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого (підозрюваного), його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого (підозрюваного) в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваної, доведених ризиків, розміру завданої шкоди вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214820 гривень. Ця сума на думку слідчого судді, є цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно покласти на підозрювану такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися з міста фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями: 107, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 години 52 хвилин 03 червня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом часу дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання (фактичного місця проживання, перебування) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та надати для виконання начальнику Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівської області та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1