справа № 361/6912/22
провадження № 1-кп/361/1081/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001483 від 19 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, неодруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у серпні 2022 року, більш точного часу не встановлено, перебував за місцем свого проживання, де звернув увагу на посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 , яке належить брату ОСОБА_4 , у цей час у нього виник умисел на його підробку.

Реалізуючи свій умисел, направлений на підробку посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 без відома брата взяв його та попрямував до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у відділі ксерокопій зробив кольорову копію зазначеного посвідчення, після чого, повернувшись до свого місця проживання, вклеїв власну фотокартку, чим підробив документ для подальшого використання.

Крім того, 19 вересня 2022 року приблизно о 20 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 (залізничний вокзал), реалізуючи свій умисел на використання підробленого документу, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, пред`явив завідомо підроблений документ, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , яке видане 20 лютого 2020 року військовою частиною НОМЕР_3 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_4 , працівникам ДСПГ та працівникам Броварського РУП ГУНП в Київській області, тим самим використавши його.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання, та використання завідомо підробленого документа.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, встановлена судом «поза розумним сумнівом» з таких підстав.

16 грудня 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, затверджений прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 .

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

З наданих матеріалів вбачається, що до ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінальних проступків.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 у серпні 2022 року, більш точного часу не встановлено, перебував за місцем свого проживання, де звернув увагу на посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 , яке належить брату ОСОБА_4 , у цей час у нього виник умисел на його підробку.

Реалізуючи свій умисел, направлений на підробку посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 без відома брата взяв його та попрямував до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у відділі ксерокопій зробив кольорову копію зазначеного посвідчення, після чого, повернувшись до свого місця проживання, вклеїв власну фотокартку, чим підробив документ для подальшого використання.

Крім того, 19 вересня 2022 року приблизно о 20 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 (залізничний вокзал), реалізуючи свій умисел на використання підробленого документу, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, пред`явив завідомо підроблений документ, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , яке видане 20 лютого 2020 року військовою частиною НОМЕР_3 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_4 , працівникам ДСПГ та працівникам Броварського РУП ГУНП в Київській області, тим самим використавши його.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання, та використання завідомо підробленого документа.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, який має молодий вік, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. ст. 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 301, 302, 368 -371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи у сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-22/47437-ДД від 07 грудня 2022 року) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ: паперовий конверт, в якому знаходиться бланк посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , передано на зберігання в камеру схову Броварського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8