Справа №573/2101/21
Номер провадження 1-в/573/45/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від покарання,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2022 року засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 83 КК України, оскільки в місцях позбавлення волі 12 вересня 2022 року вона народила сина, у вчиненому злочині розкаялася, позитивно характеризується, має постійне місце проживання.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (а. п. 36-40).

22 січня 2022 року вказаний вирок набрав законної сили, 25 травня 2022 року ОСОБА_4 затримана та 27 травня 2022 року поміщена до ДУ "Сумський слідчий ізолятор" для подальшого направлення до виправної колонії для відбуваня призначеного покарання (а. п. 28, 41).

13 червня 2022 року ОСОБА_4 тимчасово була залишена в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для проведення процеуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні №0002880 від 14 грудня 2021 року і по цей час вона знаходиться там (а. п. 41).

Як вбачається з листа ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 23 листопада 2022 року №14/03-10018, засудженій ОСОБА_4 визначена для відбування покарання Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№34)». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2022 року вона тимчасово залишена в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду обвинувального акту за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 289 КК України (а. п. 28).

Суд зазначає, що підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна судова справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (рішення ВС від 22.04.2020 у справі № 51-1901 вис 20).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом, а відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Оскільки розгляд клопотання засудженої відповідно до пункту 1 частини 2 статті 539 КПК України не віднесено до територіальної юрисдикції Білопільського районного суду Сумської області, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Розгляд по суті клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з народженням дитини, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 539 КПК України, віднесено до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого розташована Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№34)» Дніпропетровської області.

При цьому суд роз`яснює засудженій, що відмова в задоволенні цього клопотання не є перешкодою для звернення з аналогічним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого визначено виконання вироку за місцем розташування Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34»), тобто Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Керуючись статтею статтями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з народженням дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя