Справа № 367/2302/23
Провадження №1-кс/367/412/2023
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000525 від 04 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2023 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000525 від 04 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає наступне.

Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження за № 0000525, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

03 квітня 2023 року до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що невідомі особи проникли до літньої кухні останнього та відкрито заволоділи майном заявника в умовах військового стану, а саме: двома мобільними телефонами.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 04 березня 2023 року уклав договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з гр. ОСОБА_5 та отримав від останньої задаток грошей у сумі 60 000 доларів США та почав проживати у літній кухні за вказаною адресою.

03 квітня 2023 року, о 22 годині 50 хвилин, троє невстановлених осіб проникли до приміщення літньої кухні, де проживав ОСОБА_4 , та здійснили напад з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_4 , який зазнав нападу після чого відкрито заволоділи двома мобільними телефонами останнього, марки та моделі яких він не пам`ятає, в одному з телефонів було встановлено сім-карту НОМЕР_1 .

04 квітня 2023 року, в період часу з 00 годин 11 хвилин по 02 годину 00 хвилин, було проведено огляд приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :01:172:5357, під час якого було виявлено та вилучено: з вікна літньої кухні сліди структурного матеріалу, з кухонного столу липку стрічку «скотч», з підлоги вилучено чотири сокири.

Постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням статті 107 КПК України.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 просив розглядати клопотання за його відсутності.

Враховуючи, що власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, тому слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності власника майна відповідно до вимог статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя задовольняє клопотання про накладення арешту на майно, виходячи з наступного.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене в ході огляду 04 квітня 2023 року майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою від 04 квітня 2023 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, забезпечення збереження речових доказів, для проведення судових експертиз, відсутністю правових підстав для відмови в задоволенні поданого клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що на вказане майно слід накласти арешт.

Керуючись статтями 107, 117, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

В межах кримінального провадження №0000525 від 04 квітня 2023 року накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду 04 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-сліди структурного матеріалу,

-липку стрічку «скотч»,

-чотири сокири,

які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1