Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/1898/19
Провадження № 1-кп/490/96/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золотоноша Черкаської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та є засудженим

-01 жовтня 2018 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України - до 04 років позбавлення волі; судом ухвалювалось про його звільнення від відбуття покарання з випробуванням, але ухвалою Золотоніського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року він був направлений для реального відбуття покарання

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , вчинивши 08 травня 2017 року грабіж (за вчинення якого наразі є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року), вчинив ще один злочин проти власності за таких обставин.

На початку травня 2017 року /більш точного часу встановити не видалось за можливе/ ОСОБА_4 , перебуваючи разом із ОСОБА_7 /провадження відносно якого закрите в зв`язку зі смертю/ в районі будинку АДРЕСА_1 , домовився із ним про спільне таємне заволодіння чужим майном.

На виконання умов досягнутої домовленості ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи спільно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, де таємно заволоділи належними ОСОБА_8 :

-радіаторною батареєю довжиною 100 см., вартістю 1.158 грн.;

-радіаторною батареєю довжиною 80 см., вартістю 966 грн.;

-газовим котлом марки "Фроллі домі Проджект Ф-24" вартістю 9.157 грн.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_8 матеріальну шкоду у загальному розмірі 11.281 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого по епізоду таємного викрадення майна ОСОБА_9 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважала вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просила призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, а також - за сукупністю цього злочину та злочину, за який ОСОБА_4 є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва - за правилами частини 4 статті 70 цього Кодексу, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

2. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

Захисник у суді позицію обвинуваченого підтримав.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І……З залучених до матеріалів кримінального провадження копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року та копії ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року вбачається, що 08 травня 2017 року ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

ІІ……Про вчинення ним злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, свідчить таке

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно на початку травня 2017 року (після 08 травня 2017 року, але "точно до 14 травня") він разом з ОСОБА_7 проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки вони забрали котел та радіаторні батареї; ці предмети вони вилучали, проникаючи до квартири декілька разів.

Обвинувачений також зазначив, що вказані предмети вони здали на металобрухт, а отримані у такий спосіб кошти - поділили поміж собою.

Такі свої дії пояснив тим, що тоді "був молодим" та не розумів належним чином наслідки своїх дій.

2. Враховуючи, що покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

3. Перелік викрадених предметів та вартість кожного з них сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

З урахуванням наведеного, вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин суд вважає доведеною.

Мотиви зміни обвинувачення.

А......Вирішуючи питання про можливість зміни висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, суд виходе з таких приписів діючого законодавства та настанов судової практики.

І......Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

/частина 1/

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

/частина 2/

До того ж, відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

1. Відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к зробив такий висновок про застосування норм права

Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

3. Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні у справі "Ростовцев проти України" /заява № 2728/16/ зазначив, що

вжите у частині 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України поняття «обставини» … розповсюджувалося лише на фактичні обставини справи та не включало в себе їхню кримінально-правову кваліфікацію.

/пункт 34/

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 756/5578/15-к підтвердила, що таке тлумачення відповідає вимогам національного законодавства та сталої судової практики.

ІІ......Відповідно до статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

/частина 1/

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

/частина 3/

Б......Виходячи з цих дороговказів, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, зазначає наступне.

Висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , органи досудового розслідування та публічне обвинувачення зазначили, що ним викрадені:

-радіаторна батарея довжиною 100 см., вартістю 1.158 грн.;

-радіаторна батарея довжиною 80 см., вартістю 966 грн.;

-газовий котел марки "Фроллі домі Проджект Ф-24" вартістю 9.157 грн

та саме ці обставини визнані обвинуваченим.

В той же час, в обвинувальному акті зазначене й те, що "загальна сума" заподіяної внаслідок такого шкоди становить 12.643 грн.

З цього приводу суд відзначає таке.

1. Відповідно до прямих приписів процитованої вище норми частини 1 статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України під час ухвалення вироку суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення, тобто - стосовно обставин цього кримінального провадження - змінити перелік викрадених предметів або вартості кожного з них у бік збільшення.

Суд також відзначає, що перелік предметів та вартість кожного з них є фактами, що встановлюються під час досудового розслідування.

2. Загальна вартість предметів, вказаних в обвинувальному акті, становить (1.158 + 966 + 9.157) - 11.281 грн.

3. Що ж стосується суми, вказаної в обвинувальному акті - 12.643 грн. - то вона, відповідно до вказівок в обвинувальному акті, вона була визначена шляхом складання вартості викрадених предметів.

Отже, ця сума була отриманою на підставі розрахунку, але - не встановленою на підставі зібраних у справі доказів.

4. Очевидним є те, що під час проведення такого розрахунку була допущена арифметична помилка.

5. Суд враховує також, що внаслідок арифметичної помилки загальна сума шкоди була визначеною, як більша за встановлену матеріалами кримінального провадження.

Отже. усунення цієї помилки у вироку суду не призведе до виходу за межі обвинувачення або - до погіршення становища ОСОБА_4 .

Враховує суд й те, що розрахунки, як такі, є результатом аналізу та оцінки даних, отриманих під час досудового розслідування.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне під час ухвалення цього вироку усунути допущену під час складання арифметичну помилку, внаслідок чого - встановити загальний розмір заподіяного ОСОБА_4 збитку таким, яким його слід визначити відповідно до належного арифметичного розрахунку.

Обставини, які пом`якшують покарання

1. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує його щире каяття.

2. Відповідно ж до частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує сприяння ним у судовому розгляді цього кримінального провадження, а також - його молодий вік.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , під час досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_10 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

При цьому суд враховує таке.

І……Говорячи про ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд відзначає таке.

1. Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

2. В той же час, суд враховує, що з моменту вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, сплинуло майже 6 років.

2.1. При цьому протягом трьох років та шести місяців з цих трьох років обвинувачений перебував на волі; при цьому нових злочинів він не вчиняв.

2.2. Враховує суд й те, що з 09 грудня 2020 року обвинувачений перебуває у місцях позбавлення волі.

Таке доводить, що на теперішній час як суспільна небезпека вчиненого ним злочину, так й - суспільна небезпека його особи через сплив часу зменшилась.

ІІ……Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено таке.

1. На обліках в лікарів психіатра або нарколога він не перебуває.

2. Злочин, за який він засуджується, був вчинений ним на межі повноліття

2.1. На момент його вчинення його мати виїхала до Росії на заробітки; тато на цей час не проживав з ним протягом тривалого часу та працював у Київській області.

Отже, на момент вчинення злочину обвинувачений залишився без підтримки та опіки, на які мав право розраховувати.

2.2. На час вчинення злочину він навчався у Миколаївському професійному суднобудівному ліцеї за спеціальністю "слюсар з ремонту автомобілів-зварювальник на автоматичних та півавтоматичних машинах".

З тексту наданої характеристики за місцем навчання вбачається, що: "На ІІ курсі /тобто - тоді, коли він практично залишився без батьківського піклування/ в учня виявилась схильність до самостійного зароблення грошей, тому у відвідуванні ліцею мали місце пропуски без поважних причин". окрім того відзначається, що ОСОБА_4 під час навчання: "Цікавився обраною професією", хоча до навчання відносився здебільшого байдуже, а інтерес до навчального процесу виявляв лише іноді.

Наведене у сукупності доводить, що на момент вчинення злочину обвинувачений, залишившись без батьківської підтримки, був спантеличеним своїм матеріальним забезпеченням.

3. Матеріали справи також доводять, що випробування, призначене йому вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року, він пройшов невдало.

3.1. Разом із цим, з тексту ухвали Золотонівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року, якою він був направлений для реального відбуття покарань, підставами для такого стало лише те, що він безвідповідально віднісся до покладених на нього обов`язків, зокрема - не з`являвся на реєстрацію до органів пробації.

Таке доводить, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 був безвідповідальним.

3.2. Але з цього приводу суд відзначає, що таке є одним з наслідків незрілості, що зазвичай є притаманною вкрай молодому віку.

Та з огляду на це суд повторює, що у молодому віці обвинувачений залишився без належної підтримки та опіки.

З огляду на наведене, суд вважає, що вчинений обвинуваченим злочин є результатом його незрілості та збігу певних несприятливих для нього обставин.

Визначення виду та міри покарання за вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

1. Призначаючи ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, що є предметом цього кримінального провадження, суд враховує те, що вчинений ним злочин є результатом його незрілості та збігу несприятливих для нього обставин.

При цьому суд зауважує, що таке є ознакою його молодого віку, який суд враховує, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

2. Враховує суд й ту обставину, що, як доведено вище, на теперішній час слід виходити з того, що суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_4 злочину та його особи є зменшеною порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

3. Враховує суд й ставлення обвинуваченого до скоєного, а також - інші обставини, що пом`якшують його покарання.

З огляду на таке суд вважає, що за вчинення цього злочину ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, але - у розмірі, що є наближеним до мінімального.

Отже, за вчинення цього злочину ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки 06 місяців.

Призначення остаточного покарання.

І……Як неодноразово зазначалось раніше, після вчинення злочину, за який обвинувачений засуджується цим вироком, він був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

ІІ……Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

ІІІ……При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує наступне.

1. Злочини, що входять до складу сукупності, були вчиненими майже одночасно.

2. Та поза розумним сумнівом, кожен з них був зумовлений тим, що ОСОБА_4 на момент їх вчинення був спантеличеним своїм матеріальним забезпеченням та обидва ці злочини є природним проявом одного явища - незрілості обвинуваченого та збігу несприятливих для нього обставин.

Далі, суд відзначає, що за кожен з цих злочинів обвинувачений отримує покарання, що є необхідним та достатнім для його виправлення.

Отже, найбільше з призначених йому покарань є таким, що достатньо купірує прояви такого явища.

3. Враховує суд й ту обставину, що суспільна небезпечність злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України, є значно більшою за суспільну небезпечність злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Таке доводить, що в цьому випадку до ОСОБА_4 має бути застосований принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Отже, за сукупністю злочинів йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 роки.

Порядок застосування покарання.

І…… Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

ІІ…… При цьому на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк покарання, що призначається ОСОБА_4 за цим вироком, слід зарахувати частково відбуте ним покарання за попереднім вироком, а саме - період з 09 грудня 2020 року до дати набрання чинності цим вироком.

ІІІ......Вирішуючи питання про порядок зарахування періодів, протягом яких ОСОБА_4 відбував покарання за попереднім вироком, у строк покарання, що остаточно призначається йому відповідно до цього вироку, суд виходе з такого.

1. Відповідно до ухвали Золотонівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року, строк відбуття покарання ОСОБА_4 за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року слід рахувати з 09 грудня 2020 року.

2. Матеріали кримінального провадження також доводять, що протягом періоду з 09 грудня 2020 року до 18 січня 2022 року обвинувачений перебував у місцях позбавлення волі.

Отже, цей період слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, що остаточно призначається за наслідками розгляду цього кримінального провадження, з розрахунку 1 день за один день відбутого покарання.

3. Протягом періоду 19 січня 2022 року до 07 листопада 2022 року ОСОБА_4 перебував у Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" на підставі ухали Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 грудня 2020 року.

Вирішуючи питання про порядок зарахування цього періоду у строк покарання, суд враховує, що наразі ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину у травні 2017 року.

Відповідно до висновку щодо застосування норм права, що викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, за такого під час зарахування цього періоду у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального Кодексу України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі /пункти 103, 105/.

Отже, період з 19 січня 2022 року до 07 листопада 2022 року слід зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання з розрахунку 1 день за 2 дні позбавлення волі.

4. Матеріали кримінального провадження також доводять, що, починаючи з 08 листопада 2022 року, обвинувачений перебуває у місцях позбавлення волі.

Отже, цей період слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, що остаточно призначається за наслідками розгляду цього кримінального провадження, з розрахунку 1 день за один день відбутого покарання.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки 06 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочину, за який ОСОБА_4 є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 жовтня 2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 /чотири/ роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком, а саме - періоди:

-з 09 грудня 2020 року до 18 січня 2022 року - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі;

-з 19 січня 2022 року до 07 листопада 2022 року - з розрахунку один день відбутого покарання за два дні позбавлення волі;

-з 08 листопада 2022 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =

15.03.2023