Справа № 713/812/23
Провадження №1-кп/713/79/23
Вирок

Іменем України

21.03.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 19.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Берегомет та жительки АДРЕСА_1 українки, громадянки України, з освітою середньою , неодруженої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 14 серпня 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в с. Лукавці по вул. Г. Майдану Вижницького району Чернівецької області, діючи умисно, з корисливого мотиву, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілої, заволоділа грошовими коштами в сумі 2100 (дві тисячі сто) гривень, які позичила під приводом вирішення соціально побутових питань в ОСОБА_5 , зобов`язуючись повернути дані грошові кошти в місячний термін, не маючи наміру на їх повернення, чим своїми діями завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , на вищевказану суму та в подальшому отриманими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 у вересні місяці 2021 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в с. Лукавці по вул. Г.Майдану Вижницького району Чернівецької області, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довіри потерпілої, повторно заволоділа грошовими коштами в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, які позичила під приводом вирішення соціально побутових питань в ОСОБА_5 , зобов`язуючись повернути дані грошові кошти та попередньо позичені кошти протягом місячного терміну. Однак ОСОБА_4 наміру на їх повернення не мала та в подальшому грошові кошти не повернула, розпорядившись ними на власний розсуд, чим своїми діями завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

10.03.2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, яка становить 4800 гривню, яка обвинуваченою відшкодована , щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , узгоджене потерпілою та обвинуваченою покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, в обсязі підозри, повністю відшкодувала потерпілій матеріальні збитки, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що розуміє надані їй законом правові наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпіла пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 , за ч. 1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України є правильною.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений .

Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 10.03.2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному проваджені, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 19.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання :

- за ст. 190 ч.1 КК України - у виді штрафу дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34 000 гривень.

- за ст. 190 ч.2 КК України - у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання до відбуття ОСОБА_4 у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року, не вчинить нового злочину , відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , навчання та роботи.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_6