Справа № 308/9785/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572, про продовження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, із середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572, про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що як встановлено досудовим розслідуванням у березні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , без чіткого розподілу ролей, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, а саме за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням технічного пристрою, який був підключений до мережі Інтернет, приєдналися до каналу «Чат взаємодопомоги УВС» в додатку Telegram під нік-неймом «AndreyGerman» та запропонували ОСОБА_8 купити кришку ствольної коробки Fabdefense та кнопку РТТ, на загальну суму 6 300 гривень, повідомивши, що обов`язковою умовою є передоплата даного товару, яку ОСОБА_8 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_9 , яка насправді перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

В подальшому 20.08.2022 близько 15:20 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , продовжуючи злочинні дії, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, шляхом обману, замість вказаного товару поставили у відправлення та відправили з товарно-транспортною накладною № 5429 ОСОБА_8 фарби гуашеві в кількості 16 шт., а остання, в свою чергу, 20.08.2022 о 13:53 годині перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3150 грн. Однак, зазначену посилку ОСОБА_8 не отримала, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 здійснили в електронному кабінеті користувача додатку ТОВ «Нова пошта» повернення відправлення посилки з ТТН № 5429, а також не повернули потерпілій гроші в сумі 3150 грн, якими розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріального збитку на суму 3150 грн.

Крім того, як вказує прокурор, встановлено, що у березні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мобільного мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

Як вказано у клопотанні, 28.03.2022 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram», telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зробив оголошення у вище вказаному telegram-каналі про намір придбати шолом марки «FAST».

В подальшому, 30.03.2022 близько 19:04 годині ОСОБА_7 під ім`ям ОСОБА_11 надіслав до ОСОБА_10 смс-повідомлення в мобільному додатку «Telegram» з пропозицію продати вищевказаний шолом останньому. Після чого, вводячи в оману потерпілого, запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_10 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_4 , видану АТ «Альфа-банк» на ім`я ОСОБА_4 , будучи в ході електронного листування запевненим в дійсності отримання покупки. В подальшому о 19:15 годині 30.03.2022 ОСОБА_10 перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 5503,00 грн. В свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого зазначені грошові кошти, будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 5503,00 грн.

Крім того, встановлено, що у серпні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману з використанням невстановленої електронно-обчислювальної техніки, яка була підключена до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал під назвою «Тактичний базар військових речей», в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

18.08.2022 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram» telegram-канал під назвою «Тактичний базар військових речей», зареєстрований ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , де зробив оголошення про намір придбати кронштейн для військової оптики.

В подальшому, 18.08.2022 близько 15:10 год., ОСОБА_7 і ОСОБА_4 під нік-неймом «AndreyGerman» надіслали ОСОБА_12 смс-повідомлення в зазначеному telegram-каналі з пропозицію продати вищевказаний кронштейн останньому. Після чого, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , вводячи в оману потерпілого, запевнив останнього у наявності даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_12 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_5 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_13 , яка в дійсності перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_7 і ОСОБА_4 . У подальшому о 11:59 год. 19.08.2022, ОСОБА_12 , будучи запевненим в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3300,00 грн.

Далі, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими від ОСОБА_12 грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли останньому матеріального збитку на загальну суму 3300,00 грн.

Крім того, встановлено, що у серпні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману з використанням невстановленої електронно-обчислювальної техніки, підключеної до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, а саме коліматорного прицілу до автомату «АКС 74», не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

18.08.2022 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зробив оголошення на вище вказаному telegram-канал під про намір придбати коліматор до автомату «АКС 74».

В подальшому, 18.08.2022 близько 19:11 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в мобільному додатку «Telegram», під ім`ям AndreyGerman надіслали смс-повідомлення ОСОБА_14 з пропозицію продати вищевказаний приціл останньому. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , вводячи в оману потерпілого запевнили його у наявності даного товару та повідомили, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_14 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_5 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_13 , яка в дійсності перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . У подальшому, 19.08.2022, будучи запевненим в дійсності отримання покупки, ОСОБА_14 перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 4500,00 грн.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого грошові кошти, будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 3300,00 грн.

Прокурор зазначає, що таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При цьому у клопотанні вказано на те,що 28 листопада 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

28 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді №308/9785/22 від 28.11.2022 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 2 місяців, а саме до 30.12.2022. Строк досудового розслідування, даного кримінального провадження становить два місяці, тобто до 24.01.2023. Тому орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити строк застування вказаного запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, з метою дотриманням підозрюваним викання покладених на нього обов`язків у рамках даного кримінального провадження.

При мотивуванні клопотання прокурор посилається на ч.1 ст. 177, ст.178, п. 4 ч. 1. ст. 184 КПК України.

Окрім того у клопотанні вказано на те, що досудовим розслідуванням встановлено наявність декількох ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом із тим, прокурором у клопотанні вказано на обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу: необхідно отримати тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до документів, що перебувають у володінні АТ «БанкВосток», АКБ «Конкорд», АТ КБ «ПриватБанк», щодо руху коштів за номерами банківських карток, вилучених у підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ; отримати результати експертних досліджень щодо вилучених у ході обшуку 24.11.2022 за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_15 можливих заборонених предметів; з урахуванням зібраних матеріалів вирішити питання щодо необхідності повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції; допитати як підозрюваних про обставини викладені в кінцевій редакції; оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити його; при необхідності виконати й інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

При цьому прокурор вказує на те, що наведені вище процесуальні та слідчі дії не були проведені у встановлений термін із причин, що не залежали від слідчого, так як експертними установами не проведено необхідні та суттєві дослідження. Крім того, інформація, яку необхідно витребувати відповідно до постанов про тимчасовий доступ до речей і документів, знаходиться в банківських установах, розташованих в інших регіонах України, що потребує додаткового часу для її витребування.

Враховуючи викладене, а також те, що будучи на волі, й надалі матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 199 КПК України, прокурор просить: продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, із середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) Прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_16 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури за першою вимогою; 2) Не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) повідомляти слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_16 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури про зміну свого місця проживання;

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу прошу доручити начальнику Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному. Разом із тим, зазначає, що не заперечує проти заявленого адвокатом клопотання щодо зміни запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, враховуючи дотримання підозрюваним всіх обов`язків покладених на нього попередньою ухвалою слідчого судді.

Захисник підозрюваного просив змінити підозрюваному запобіжний захід, а саме в частині щодо заборони цілодобово покидати місце свого проживання, на домашній арешт в нічний час доби. Вказане обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 , проживає один, тому в нього є необхідність виходити із дому. Окрім того, зазначив, що цілодобовий домашній арешт позбавляє підозрюваного можливості заробляти.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріал клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572.

Так, 28 листопада 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наявними у клопотанні матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколом відеозапису від 23.09.2022, виписками по особовому рахунку.

28 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді №308/9785/22 від 28.11.2022 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 2 місяців, а саме до 30.12.2022. Строк досудового розслідування, даного кримінального провадження становить два місяці, тобто до 24.01.2023. Тому орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити строк застування вказаного запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, з метою дотриманням підозрюваним викання покладених на нього обов`язків у рамках даного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеним, що у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу на період досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

У сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: необхідно отримати тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до документів, що перебувають у володінні АТ «БанкВосток», АКБ «Конкорд», АТ КБ «ПриватБанк», щодо руху коштів за номерами банківських карток, вилучених у підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ; отримати результати експертних досліджень щодо вилучених у ході обшуку 24.11.2022 за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_15 можливих заборонених предметів; з урахуванням зібраних матеріалів вирішити питання щодо необхідності повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції; допитати як підозрюваних про обставини викладені в кінцевій редакції; оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити його; при необхідності виконати й інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема: клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. 3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених устатті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, та яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, слідчий судя вважає доведеним, що на день розгляду вказаного клопотання, продовжуєть існувати ризики, що зазначені в ухвалі слідчого судді, якою відносно підозрюваного обран озапобіжний захід, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Слідчий суддя, вважає що існує достатньо доказів можливої причетності ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та про наявність обґрунтованої підозри, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та остаточність кваліфікації його дій, що є предметом наступних стадій кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання не доведено наявність ризику щодо можливого вчинення підозрюваним, іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України на які було вказано в ухвалі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає що наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання стороною захисту були наведенні достатні аргументи, щодо зміни запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту, на домашній арешт в нічний час доби.

Так, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний проживає сам, та що заборона цілодобово залишати місце його проживання, позбавляє його можливості заробляти, а відтак і засобів для існування. З огляду на наведене, з урахуванням позиції прокурора, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати своє житло у певний час доби, а саме із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слід продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного який має постійне місце проживання, раніше не судимий, не має офіційного місця роботи, зі слів працює на будівництві неофіційно.

Вказане було встановлено при розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу в ухвалі слідчого судді. При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного який зі слів працює на будівництві неофіційно.

Також, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Тому враховуючі строк досудового розслідування вважає за можливе продовжити дію такого запобіжного заходу до 20.01.2023 року.

Слідчий суддя вважає, що за допомогою продовження відносно ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення частково.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176, 177, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572, про продовження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з застосуванням електронних заходів контролю, із забороною залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; заборонити йому покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю . В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, а саме до 20.01.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1