Справа № 520/6705/19
Провадження № 1-кп/947/181/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР № 0000763 від 26.02.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,м.т. НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 17.07.2015 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки;

- 27.10.2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.01.2016 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 21.07.2017 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково звільнений від відбування покарання, не відбутий строк покарання 1 рік 4 дні;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 26.02.2019 року приблизно о 13:00 годині, повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у ТЦ «Таврія Вузівський », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, діючи умисно та з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, з метою особистою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі стелажів супермаркету таємно викрав 1 коробку цукерок марки «Ferrero Collection» артикул Т24*4, вартістю 359 гривень 21 копійка та 1 коробку цукерок марки «Ferrero Prestige», артикул Т 23*4, вартістю 335 гривень 72 копійки, спричинивши ТОВ «Таврія В » матеріальний збиток на загальну суму 694 гривні 93 копійки.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим майном із причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на виході із супермаркету співробітником охорони супермаркету.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що він 26.02.2019 року о 13:00 годині перебуваючи в магазині ТЦ «Таврія Вузівський» розташований по вулиці Люстдорфська дорога, 140/1 в м. Одесі, з прилавку магазину таємно викрав дві коробки цукерок, з якими намагався покинути приміщення магазину, але його помітили працівники магазину та затримали його. У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням цивільного позову, матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд не враховує вчинення злочину особою повторно, як обставину, що обтяжує покарання, оскільки повторність вже врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, що відповідає роз`ясненням, що містяться в п.19 постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно з якими, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, працевлаштований, має на утриманні мати похилого віку, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання, та приймаючі до уваги відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру до обвинуваченого, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1