Дата документу 23.12.2022
Справа № 501/2382/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області кримінальне провадження №0000561 від 05 серпня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Дубенського району Рівненської області, громадянина України, який має базову середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

28 вересня 2004 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

08 грудня 2010 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

20 листопада 2011 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (звільнився умовно-достроково на підставі постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2012 року на 3 місяці 27 днів);

02 квітня 2014 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

23 липня 2014 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився умовно-достроково на підставі постанови Херсонський міський суд Херсонської області від 22 березня 2017 року на 5 місяців 7 днів);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Згідно з обвинувальним актом 05 серпня 2022 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. № 12 по вул. Олександрійській в м. Чорноморську Одеського району Одеської області у контейнері для см іття знайшов пістолет, який є нестандартною (переробленою саморобним способом) нарізною вогнепальною зброєю 9 мм -самозарядним пістолетом базової конструкції Макарова /ПМ/ № НОМЕР_1 виробництва (завод виробник № 10, Болгарія), виготовленим промисловим способом з подальшим внесенням саморобним способом конструктивних змін шляхом заміни ствола на ствол з каналом із 6-ма нарізами правого нахилу та зовнішньою різьбою попереду для нагвинчування пристрою безшумної стрільби (глушника), для проведення пострілів з якого можливо використання пістолетних патронів калібру 9х18 мм /ПМ/, який є придатним для проведення пострілів. Також при вказаному пістолеті знаходився металевий предмет циліндричної форми, який є багатокамерним пристроєм безшумної стрільби (глушником), виготовленим промисловим або саморобним способом з використанням промислового обладнання. Даний глушник можливо використовувати при проведенні пострілів з вказаного пістолета

Зазначений пістолет обвинувачений умисно, без передбаченого законом дозволу придбав, привласнивши його, заховав до своєї куртки та носив при собі до його виявлення працівниками поліції 05 серпня 2022 року біля буд. №5 по вул. Парусній в м. чорноморську Одеського району Одеської області.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як носіння, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 грудня 2022 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

Клопотання обґрунтоване обґрунтованістю підозри (обвинувачення) ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявністю передбачених ст.177 КПК України ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, пояснивши, що на їх думку наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не доведена, з огляду на це вважали за можливе обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Дослідивши матеріали судової справи та клопотання прокурора, вислухавши учасників судового провадження, присутніх в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Умови застосування запобіжного заходу передбачені ч.1 ст.194 КПК України, відповідно до якої суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання буде встановлено:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перелік доказів, зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, дає підстави для висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, на які посилається прокурор, а саме, що обвинувачений може:

переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується наступним. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений є уродженцем Рівненської області, не має постійного місця проживання, має зареєстроване місце проживання у Миколаївській області, не одружений, утриманці відсутні. З цих підстав обвинувачений, розуміючи можливість, у разі визнання його винним, призначення йому покарання, яке він відбуватиме реально, може вчинити спроби переховування від суду,

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Так, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, ризик вплив на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом. Суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризик впливу ОСОБА_5 на свідків, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є знайомими ОСОБА_5 . З таких обставин обвинувачений, якому відомі відомості про особи свідків, може вчиняти незаконний вплив на них, а саме спроби схилити їх до надання неправдивих, вигідних для себе, показань з метою уникнення кримінальної відповідальності,

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працює, інших засобів існування не має, відомості про будь-які його доходи у суду відсутні. Таким чином матеріальним джерелом забезпечення свого існування у обвинуваченого, ймовірно, було майно, добуте протиправним шляхом. Суд також бере до уваги, наявність у ОСОБА_5 судимостей за вчинення злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, тобто наявність у ОСОБА_5 знань, умінь та навичок вчинення кримінальних правопорушень.

На думку суду з минуванням часу тримання обвинуваченого під вартою ступінь вищезазначених ризиків не зменшився, оскільки не відпали обставини, що їх зумовлюють.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, суд на підставі наданих матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; незначну міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність у нього родини й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; його репутацію; його майновий стан; наявність судимостей у обвинуваченого , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З тих самих підстав слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до обвинуваченого більш м`які запобіжні заходи домашній арешт, особисту поруку, особисте зобов`язання або заставу (окрім як визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, передбаченого ч.3 ст.183 КПК України).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких обставин клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, існування яких доведено, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50160 грн., та покласти на обвинуваченого, у разі звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду в даному кримінальному провадженні, не відлучатися з Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196-197, 331, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50160 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, рахунок отримувача: UA0005435, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, сутність платежу - застава за ОСОБА_5 відповідно до ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2022 року).

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 17 лютого 2023 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

не відлучатися з населеного пункту, де він проживав, без дозволу суду,

повідомляти суд про зміну свого місця проживання,

утримуватись від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні,

здати на зберігання до ВП №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, який був належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя