Справа № 466/520/22
Провадження № 1-кп/466/380/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

Кулик ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

Попович ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000429 від 04.12.2021р., про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, гр. України, українця, з освітою середньою спеціальною, розлученого ,непрацюючого , згідно ст.89 КК України вважається несудимим, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Львова, гр. України, українки, з освітою середньою спеціальною, розлученої , непрацюючоюї раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

установив:

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 04.12.2021р. приблизно о 03 год. 20 хв., перебуваючи по АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення майна ФОП « ОСОБА_9 » , діючи за попередньою змовою розподілили між собою ролі , відповідно до яких ОСОБА_4 зайшов у підсобне приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить ФОП « ОСОБА_9 » , та, тримаючи за руку продавця ОСОБА_10 , утримував останню на місці , в той же час ОСОБА_8 у торговому залі магазину відчинила дверцята сейфу і відкрито викрала грошові кошти у сумі 13 535 гривень. Своїми діями обвинувачені спричинили ФОП « ОСОБА_9 » матеріальних збитків на вказану суму та покинули приміщення магазину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення фактично не визнав та суду пояснив, що ОСОБА_8 є його співмешканкою. З її слів йому було відомо, що вона працювала у ФОП « ОСОБА_9 » у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » прибиральницею, відпрацювала кілька нічних змін, однак їй за цю роботу не заплатили , фактично звільнили з роботи і вилучили з групи у мобільному зв`язку. 04.12.2021 р. біля 3-00 год ночі вони з ОСОБА_8 повертались з гостей, проходили мимо магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на АДРЕСА_3 .Магазину був відкритий, оскільки працював в нічну зміну. ОСОБА_4 запропонував, що він зайде в магазин і попросить у продавця тиелефон власниці, щоб з`ясувати питання невиплаченої ОСОБА_8 заробітної плати. Він був у масці, оскільки цього передбачав існуючий на той час режим пандемії короновірусу, зайшов у підсобне приміщення магазину, де була продавець , попросив її телефон власниці пекарні . Оскільки продавчиня почала нервувати, кричати на нього, він взяв її за руку, просив не нервуватись і дати номер телефону. Продавчиня відмовила у його проханні , після чого він вийшов з магазину . Коли він заходив в приміщення магазину і виходив з нього ОСОБА_8 продовжувала стояти на вулиці під магазином , тому він не здогадувався , що вона могла в цей час зайти в магазин і викрасти якісь кошти, вони про це попередньо не домовлялись. Коли вони вже йшли додому, їх затримали працівники поліції , потім відпустили, а через деякий час його знову затримали , підвезли до магазину, де його опізнала продавець ОСОБА_11 . Працівники поліції йому показали відео, де він побачив, як ОСОБА_8 виймає якийсь пакунок з сейфу магазину. На вимогу працівників поліції він передзвонив ОСОБА_8 , яка була вдома, щоб вона повернула викрадені кошти. Разом із працівником поліції він приїхав на АДРЕСА_1 , де вона віддала конверт з грошима . Вчинити викрадення коштів разом з ОСОБА_8 він не планував і цього злочину не вчиняв.

ОСОБА_8 у судовому засіданні вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та суду пояснила, що у листопаді 2021 року працювала прибиральницею у магазині «Сімейна пекарня» ФОП « ОСОБА_9 » За кілька відпрацьованих змін їй не заплатили, повідомили, що вона звільнена і вилучили із групи у мобільному звязку. Ніхто з тих пір їй не дзвонив, коли буде виплата заборгованості ,тому вона була ображена на власницю магазину. 04.12.2021 р. біля 3-00 год. ночі вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 повертались з гостей додому , проходили мимо магазину «Сімейна пекарня» і вона розповіла ОСОБА_4 , що їй винні гроші за роботу . Він запропонував зайти в магазин,який був відкритим, оскільки працював у нічну зміну , і взяти телефон власниці,щоб вирішити з нею проблему оплати роботи.Ніяких спільних дій з ОСОБА_4 вони не планували. ОСОБА_4 зайшов в магазин щоб взяти у продавця телефон. А вона, знаючи де знаходиться сейф із грошовими коштами, який ,як правило ,завжди відкритий, без відому ОСОБА_4 зайшла в приміщення торгового залу магазину , забрала конверт з грошима із сейфу і вийшла з магазину. Коли повернувся ОСОБА_4 ,вона йому не повідомляла, що викрала кошти. Через деякий час їх на вулиці затримали працівники поліції , потім відпустили, потім знову затримали ОСОБА_4 і забрали у відділ поліції, звідки він їй передзвонив, щоб вона повернула кошти. Коли ОСОБА_4 разом із працівниками поліції приїхали до неї додому , вона повернула викрадені кошти. Працівник поліції їх перерахував тут же в квартирі, поклав собі в кишеню і вони всі поїхали у відділ поліції. Визнає себе винною у таємному викраденні чужого майна , у вчиненому розкаюється.

Незважаючи на фактичне невизнання своєї винуватості ОСОБА_4 та часткове визнання вини ОСОБА_8 , винуватість обвинувачених у вчиненні злочину стверджується зібраними у справі доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що вона є фізичною особою підприємцем , власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , приміщення на АДРЕСА_3 орендує. 4.12.2021 р. після 3.00 год. ночі їй передзвонила адміністратор магазину , яка розповіла , що вночі із магазину невідомими особами викрадені кошти із сейфу. Коли вона приїхала в магазин, продавчиня ОСОБА_12 розповіла, що невідомий чоловік у медичній масці зайшов в підсобне приміщення магазину, куди вона зайшла із торгового залу , за руку насильно її там утримував , не давав можливості скористатись тривожною кнопкою чи вийти у торговий зал. Коли він її відпустив вона по камерах відеонагляду побачила , що у цей час в магазин заходила жінка, яка із сейфу, що був під прилавком , викрала грошові кошти в сумі 13 535 грн. Ця сума виручки була відмічена у касових документах, окрім цього інформацію про таку суму виручки їй , як звично ,ввечері після здачі зміни працівник магазину відправила на вайбер. Пізніше з`ясувалось , що крадіжку вчинила колишня працівниця ОСОБА_8 з невідомим мужчиною. ОСОБА_8 дійсно працювала у жовтні-листопаді 2021 року у магазині прибиральницею , однак проявила себе з негативноїх строни, часто від неї було чути запах алкоголю , працювала неякісно. Після звільнення вона не приходила в магазин отримати розрахунок. ОСОБА_8 , працюючи в магазині , могла бачити , коли і яку виручку продавці магазину кладуть в сейф ,який не закривався , та де знаходиться тривожна кнопка. Потерпіла просить покарати обвинувачених відповідно до вимог закону та задовольнити позовні вимоги - стягнути з обвинувачених суму шкоди 13 535 грн. та солідарно 50 000 грн. моральної шкоди, яку мотивує тим, що кримінальним правопорушенням порушено її право власності, відчуття безпеки , заподіяні моральні страждання.

-показаннями свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні про те, що вона працює продавчинею у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на АДРЕСА_3 . 04.12.2021 р. працювала в нічну зміну. Біля 3.00 год ночі в магазин зайшов мужчина в медичній масці і відразу зайшов у підсобне приміщення, де вона знаходилась , взяв за руку , наказав вести себе тихо, спитав, де знаходиться кнопка тривожного виклику охорони і де службовий телефон. Вона йому це розповіла, оскільки була перелякана. Мужчина постійно тримав її за руку і не відпускав, дивився на камери відеонагляду , не погрожував, але казав вести себе тихо. Його поведінкою вона була дуже налякана. Тривожну кнопку він намагався вирвати, але у нього це не вийшло. Із зображення на камерах вона побачила , що з приміщення магазину вийшла жінка. Тоді мужчина наказав віддати йому мобільний телефон і сказав , що залишить його надворі. Коли він вийшов з магазину, вона побачила, що він з жінкою пішли в сторону «Епіцентру», тоді натиснула кнопку виклику охорони і передзвонила до ОСОБА_13 адміністратора. В касовому апараті грошові кошти були на місці. Коли приїхали працівники служби охрони вона описала всі події і зовнішній вигляд цього мужчини. Лише в присутності працівників охорони вона згадала , що не перевірила сейф , що знаходився під прилавком - він був відкритий навстіж і конверт із виручкою магазину був відсутній . Працівники охорони показували їй фото мужчини, а потім і самого затриманого мужчину вона його опізнала по тілобудові, одягу і особливо по очах.

У судовому засіданні свідок категорично ствердила, що обвинувачений ОСОБА_4 і є тим мужчиною, який вночі 04.12.2021 р. утримував її у підсобному приміщенні магазину , коли були викрадені кошти із сейфу.

-показаннями свідка ОСОБА_14 у судовому засіданні про те, що вона працює адміністратором у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_9 » 04.12.2021 р. біля 4 год ранку до неї подзвонила ОСОБА_15 - продавчиня магазину, яка працювала у нічну зміну. Вона була дуже перелякана, розповіла, що на неї напав невідомий мужчина ,який зайшов у підсобку магазину, тримав за руку, але нічого не взяв. Коли він пішов вона викликала охорону , і тоді виявила пропажу грошових коштів із сейфу ,який знаходився під прилавком у приміщенні магазину. Свідок переглянула відеозаписи по камерах і побачила, що в магазин зайшов мужчина, а за ним жінка, яка відкрила сейф і витягла звідти пакунок з грошима. Спочатку із магазину вийшла жінка, а за нею відразу мужчина. У сейфі була виручка магазину за день 13535 грн., яку вона особисто записала в інкасаторський лист , фото якого відправила на вайбер ОСОБА_9 , поклала в конверт і в сейф. Сейф вони не закривали. По відеозаписах з камер було видно, що жінка в приміщенні магазину відразу підійшла до сейфа, наче знала, де він знаходиться . Як пізніше з`ясувалось , крадіжку коштів здійснила ОСОБА_8 , яка працювала у магазині в жовтні листопаді 2021 року, характеризувалась негативно, роботу виконувала неякісно, були випадки, коли на роботі була у стані сп`яніння . ОСОБА_8 була звільнена ОСОБА_16 , про що свідок її повідомила смс-повідомленням 16.11.2021 р. , після чого остання за розрахунком не приходила .

-показаннями свідка ОСОБА_17 у судовому засіданні про те, що він працює в Управлінні охорони у Львівській області , 04.12.2021 р. після 3.00 год. був отриманий сигнал тривоги з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на вул. Липинського, 60 у м.Львові . Працівник магазину ОСОБА_12 була дуже перелякана, плакала , розповіла , що в магазин заходило двоє осіб - мужчина утримував її в підсобці, а жінка в цей час забрала із сейфу грошові кошти. ОСОБА_12 описала осіб, які вчинили крадіжку. Під час об`їзду території в районі розміщення магазину, ними було затримано мужчину і жінку, які підпадали під цей опис. Коли їх привезли в магазин, продавчиня їх опізнала. Після цього вони викликали слідчо-оперативну групу поліції.

-показаннями свідка ОСОБА_18 у судовому засіданні про те, що він , будучи праціником служби охорони, 04.12.2021 р. вночі перебував на чергуванні . Після 3.00 год поступив тривожний сигнал із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що на АДРЕСА_3 . Коли приїхали туди , працівниця магазину розповіла, що в магазин зайшов мужчина,який її насильно утримував в підсобному приміщенні, а в цей час в торговий зал зайшла жінка, яка викрала із сейфу грошові кошти виручку магазину. Вона описала зовнішність цього мужчини, його тілобудову, одяг. Приблизно 15-20 хв вони обїжджали територію біля магазину , побачили мужчину та жінку, які підходили під опис, їх затримали і повідомили працівників поліції. Розпорядження доставити затриманих в магазин поступило від чергового Управління охорони , там їх опізнала працівниця магазину , і там вони чекали слідчо-оперативну групу.Жодних порушень прав обвинувачених при затриманні допущено не було.

-із змісту повідомлення служби 102 працівником поліції охорони « Валун 79» , зареєстрованого у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Л/о 4.12.2022 р. , вбачається, що 4.12.2022 р. о 4.30 год. за адресою АДРЕСА_3 невідомий чоловік забіг у сімейну пекарню, погрожував продавцю фізичною розправою і викрав виручку магазину. Нападника ОСОБА_4 затримано;

-даними протоколу огляду місця події від 04.12.2022 р. стверджується , що об`єктом огляду являється приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що на АДРЕСА_3 . Опис приміщення, зазначений у протоколі ,відповідає опису, який наданий у поясненнях потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 зокрема опис підсобного приміщення, де ОСОБА_4 перебував із ОСОБА_10 , та приміщення торгового залу , у якому під прилавком розміщений сейф, звідки були викрадені грошові кошти .

Огляд проведений за згодою потерпілої ОСОБА_9 відповідно до її заяви від 04.12.2022 р. про надання дозволу працівникам поліції на перебування у приміщенні, яке знаходиться у її користуванні на правовій підставі, на проведення у ньому огляду та огляду предметів, які мають значення для досудового розслідування ;

Дозвільними документами , наданими потерпілою ОСОБА_9 , стверджується її реєстрація як фізичної особи підприємця та факт користування нею приміщенням на АДРЕСА_3 відповідно до договору оренди нерухомого майна за №01/11 від 01.11.2019 року, укладений між ТОВ «Галицький край » та ФОП ОСОБА_9 .

Сторона захисту вважає протокол огляду місця події від 04.12.2021 р. недопустимим доказом з тих підстав, що працівники правоохоронного органу провели огляд тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ТОВ «Галицькій край», без законних на те підстав, оскільки строк дії договору оренди сплив 31.10.2020 року, дані про пролонгацію відсутні , а відтак ФОП « ОСОБА_9 не мала законних підстав для надання дозволу на проведення огляду згаданої споруди. Ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду/обшуку тимчасової споруди, що за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 60 в ході досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження відсутня.

Згідно ст.86 КПК України доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги покликання захисту щодо визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події від 04.12.2021 р. , оскільки наданими прокурором письмовими доказами стверджується, що ФОП ОСОБА_9 здійснює свою діяльність на підставі відповідних дозвільних документів у приміщенні на АДРЕСА_3 . Правові відносини між ФОП та власником приміщення носять цивільно-правовий характер, такі не були предметом дослідження у даному кримінальному провадженні. У суду відсутні дані , які б свідчили про те, що право користування ФОП ОСОБА_9 приміщенням на АДРЕСА_3 власником чи третіми особами оспорюється.

-із змісту протоколу слідчого експерименту від 16.12.2021 р. із підозрюваним ОСОБА_4 та переглянутої у судовому засіданні відеофіксації проведення даної процесуальної дії вбачається, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_3 , яким користується ФОП ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 розповів , як саме заходив у приміщення магазину, де і з якою метою утримував продавця магазину ОСОБА_10 , тобто фактично підтвердив свої пояснення , які дав у судовому засіданні. Слідчий експеримент проведений зі згоди потерпілої, за участю понятих, захисника , які до проведення процесуальної дії жодних зауважень не мали.

-із змісту протоколу слідчого експерименту від 04.12.2021 р. із підозрюваною ОСОБА_8 та переглянутої у судовому засіданні відеофіксації даної процесуальної дії, вбачається, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на АДРЕСА_3 , яке перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_8 розповіла , як саме і з якою метою заходила у приміщення магазину. При цьому зазначила, що їй було відомо, де розміщений сейф, у якому знаходяться грошові кошти, і саме звідти вона викрала конверт із цими коштами в той час коли ОСОБА_4 затримував продавчиню у підсобному приміщенні .Тобто ОСОБА_8 при проведенні слідчого експериметну підтвердила свої пояснення , які дала у судовому засіданні . Слідчий експеримент проведений зі згоди потерпілої, за участі понятих, які до процесуальної дії зауважень не мали.

Зазначені докази суд вважає допустимими і належними в розумінні змісту ст.ст. 85,86 КПК України . Покликання захисту на те, що власник приміщення на АДРЕСА_3 не давав своєї згоди на проведення слідчих експериментів з підозрюваними у належному йому на праві власності приміщенні суд не приймає до уваги з підстав , наведених вище щодо законності розміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_9 за вказаною адресою;

-із змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 04.12.2021 р. вбачається, що 04.12.2021 р. о 06.43 год. працівниками Державної служби охорони на вул. Новознесенській 23 у м.Львові затриманий ОСОБА_4 та проведений його особистий обшук, під час якого виявлені речі , які в подальшому оглянуті відповідно до змісту протоколу огляду речей від 04.12.2021 р. Постановою від 04.12.2021 р. такі визнані речовими доказами , згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07.12.2021 р. на такі накладено арешт .

Протокол затримання ОСОБА_4 складений у присутності понятих та захисника. Зауваження захисника , зазначені у протоколі затримання , на думку суду носять формальний характер і не впливають на зміст проведеної процесуальної дії та її законність в розумінні ст. ст.207, 208 КПК України ;

-із змісту протоколу затримання ОСОБА_8 , як особи , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення , від 04.12.2021 р. , вбачається , що ОСОБА_8 була затримана у кв. АДРЕСА_4 за місцем свого фактичного проживання та доставлена у ВП №1 ЛРУП №1 . При затриманні проведений особистий обшук підозрюваної , під час якого виявлені грошові кошти в сумі 11 400 грн. та мобільний телефон, огляд яких зафіксовано у постанові огляду речей від 04.12.2021 р. Відповідною постановою від 04.12.2021 року вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07.12.2021 р. на них накладений арешт .

Протокол затримання ОСОБА_8 складений у приміщенні ВП , у ньому перераховані номери та серії купюр виявлених при обшуку грошових коштів. У протоколі зазначено, що зі слів затриманої ОСОБА_8 , такі грошові кошти вона викрала із сейфу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що на АДРЕСА_3 , біля 3.00 год 4.12.2021 р.

У судовому засіданні переглянутий диск відеофіксації зазначеної процесуальної дії. Затримання підозрюваної ОСОБА_8 та її особистий обшук з виявленням викрадених грошових коштів проведений за присутності понятих , захисника ОСОБА_19 , які до проведення даної процесуальної дії зауважень не мали.

Стороною захисту подано клопотання про визнання такого доказу недопустимим з підстав, що при дослідженні відеофайлів фіксації процесуальної дії - протоколу затримання ОСОБА_8 від 04.12.2021 р. з`ясовано , що відеозапис у повному обсязі переглянути не виявляється можливим , такий має перерви , що ставить під сумнів безперервність фіксування процесуальної дії та відповідність відеозапису протоколу затримання . Окрім цього, захист вважає, що при затриманні ОСОБА_8 було проведено її особистий обшук всупереч вимогам ст.236 КПК України неуповноваженою на це особою .

Суд вважає протокол затримання від 04.12.2021 р. підозрюваної ОСОБА_8 допустимим доказом , оскільки КПК не передбачає обов`язковість застосування відеофіксації при проведенні такої слідчої дії. Неякісна відеофіксація проведення слідчої дії жодним чином, на думку суду, не вплинула на належність та допустимість такого доказу як протокол затримання ОСОБА_8 , як особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Вказана процесуальна дія проведена за участю понятих та захисника ,у яких жодних зауважень не було , права обвинуваченої жодним чином не порушені.

Особистий обшук особи може бути проведено без постановлення ухвали слідчого судді у невідкладних випадках, пов`язаних з переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину , при її затриманні та складанні відповідного протоколу затримання , що передбачено ч.1,3 ст.233 КПК України / постанова ВС /ККС від 13.12.2021 р. у справі №754/2818/20/.

Затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і їх особистий обшук проведений слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП ОСОБА_20 , яка входить у групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Прокурором в якості доказу сторони обвинувачення наданий протокол впізнання від 04.12.2021 р., із змісту якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 у приміщенні відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Л/о у присутності понятих та захисника серед інших пред`явлених їй осіб опізнала ОСОБА_4 як особу, яка 04.12.2021 р. о 3.00 год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » утримувала її у підсобному приміщенні. Свідок опізнала особу ОСОБА_4 за одягом, статурою тіла та кольором очей Обставини проведення впізнання та його результати свідок ОСОБА_12 підтвердила у своїх поясненнях у судовому засіданні. Зокрема , у судовому засіданні свідок ствердила , що через деякий час після викрадення грошових коштів із сейфу магазину невідомими особами вночі 04.12.2021 року, працівники поліції привезли у приміщення магазину мужчину , який був в кайданках, у якому вона опізнала особу, яка утримувала її у приміщенні підсобки поки невідома жінка викрадала грошові кошти із сейфу. Як їй повідомили , це був підозрюваний у вчиненні злочину ОСОБА_4 , якого вона в подальшому опізнала під час проведення впізнання у приміщенні відділу поліції . Окрім цього свідок пояснила, що їй перед процедурою опізнання попередньо була показана фотографія ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 cт. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Відтак , протокол пред`явлення для впізнання від 04.12.2021 р. суд вважає недопустимим доказом, оскільки отриманий у порушення порядку, що визначений цим ст.228 КПК України.

Як доказ суми грошових коштів , що були викрадені обвинуваченими у потерпілої, стороною обвинувачення надана заява потерпілої ОСОБА_9 про долучення до кримінального провадження копій скріншотів мобільного телефону даних про вміст виручки станом на 00.00 год. 3.12.2021 р. ,яка була поміщена в сейф магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в розмірі 13 535 грн.

Відповідно до змісту ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ не вважається належним, якщо він не здатний встановлювати зміст фактичних даних ,які підлягають доказуванню.

Суд вважає подані докази неналежними , оскільки такі є фотокопіями із скріншотів , які є неякісними ,нечитабельними, незавіреними відповідно до вимог ,які містяться у ДСТУ 4163 , що діє в Україні з 01.09.2021 р. , джерело походження вказаних скріншотів з конкретного телефону в конкретний час суду не надано.

Однак, щодо суми викрадених коштів, суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , які категорично ствердили суму, яка була поміщена в сейф по закінченню зміни о 20.00 год. 13.12.2021 р. , звідти не вилучалась і знаходилась в сейфі магазину на момент її викрадення 13 535 грн.

Прокурором в якості доказу обвинувачення поданий протокол допиту підозрюваної ОСОБА_8 від 14.12.2021 р. із СД-диском відеофіксації допиту.

Суд вважає такий доказ неналежним , оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10.12.2021 р. у даному кримінальному провадженні надано слідчому СВ ВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Л/о доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ФОП « ОСОБА_21 » «Сімейна пекарня», а саме до оригіналів відеофайлів із внутрішніх камер спостереження за адресою АДРЕСА_3 за період часу 04.12.2021 р. з 3.15 год. до 3.30 год. Згідно протоколу доступу до речей і документів від 13.12.2021 р. вилучено ДВД диск, який відповідно до постанови від 13.12.2021 р. визнаний речовим доказом.

За клопотанням сторони обвинувачення вказаний речовий доказ ДВД диск із файлами відеозапису оглянутий у судовому засіданні .

Як пояснили у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_14 , у приміщенні магазину «Сімейна пекарня» дійсно встановлено систему відеоспостереження. У самому приміщенні знаходяться камери, запис з камер спостереження здійснюється на носії інформації, що розташований на відповідному серсвері. Отже, оригінальний запис з камер відеоспостереження не проводиться на оптичні диски.

Зі змісту протоколу про доступ до речей і документів від 13.12.2021 р. не вбачається, в який спосіб виготовлені відповідні копії оригінального відеозапису.

З огляду на положення ст.ст. 85, 86 КПК України вказані відеофайли є неналежним доказом, оскільки не є оригіналом запису як це передбачено ч.3 ст.99 КПК України.

За клопотанням сторони обвинувачення у судовому засіданні досліджений протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2021р., витяг з ЄРДР, відповідь на зауваження захисника ОСОБА_6 від 26.01.2021 р., фіскальні чеки про поштове відправлення, які не є доказами в розумінні ст.84 КПК України, а лише процесуальним оформленням певної дії органу досудового розслідування.

Сторона захисту , спростовуючи позицію обвинувачення у даному кримінальному провадженні, посилається на те, що згідно поданої у судовому засіданні для дослідження належном чином завіреної копії опису матеріалів кримінального провадження №0000429 станом на 20.01.2022 року під час виконання вимог ч. ч. 1,2,3 ст. 290 КПК України у описі була відсутня останова про призначення групи слідчих від 04.12.2021 у кримінальному провадженні №0000429 , така відсутня і у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту.

Із наданої захисниками у судовому засіданні завіреної копії доручення про проведення досудового розслідування від 04.12.2021 року, , яке містилось у матеріалах кримінального провадження №0000429 під час виконання вимог ч.ч. 1,2,3 ст. 290 КПК України, вбачається, що таке не містить підпису службової особи, від імені якого таке доручення складене, не містить відомостей про номер кримінального провадження.

Окрім цього, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту, в розділі II «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», відсутні відомості про прийняття керівником органу досудового розслідування рішення про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000429 слідчому ОСОБА_22 .

Захистом також подана завірена копія постанови про призначення групи прокурорів від 04.12.2021 року, що знаходлась у матеріалах кримінального провадження №0000429 станом на 20.01.2022 року під час виконання вимог ч.ч. 1,2,3 ст. 290 КПК України, яка не містить підпису службової особи, від імені якої таке процесуальне рішення складене.

Із копії протоколів про надання доступу до матеріалів кримінального провадження вбачається, що при виконанні вимог ст.290 КПК України захисниками викладались письмові зауваження про те, що доручення про проведення досудового розслідування та постанова про призначення групи прокурорів не містять підписів службових осіб, від імені яких ці процесуальні рішення складені. А також зазначено, що інших процесуальних рішень щодо слідчих та прокурорів матеріали досудового розслідування не містять.

Виходячи зі змісту статей 36, 37 КПК України , якими передбачені вимоги до процесуального рішення у формі постанови, захист вважає недопустимими докази, зібрані під час досудового розслідування, як такі, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Окрім цього , захист покликається на приписи п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, що належить до компетенції керівника органу досудового розслідування. Відсутність постанови про визначення слідчого чи групи слідчих у даному кримінальному провадженні , на думку захисту, тягне за собою визнання всіх здобутих у ході досудового росзлідування доказів, недопустимими.

Прокурором у судовому засіданні подані :

- оригінал постанови про сворення групи слідчих від 04.12.2021 р. у даному кримінальному провадженні у складі : слідчих СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Л/о ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . Постанова підписана начальником СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_25 ,

-оригінал доручення про проведення досудового розслідування від 04.12.2021 р., підписаного начальником СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_25 ,

-оригінал постанови про призначення групи прокурорів від 04.12.2021 р. : прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_28 , прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_29 .

Постанова підписана першим заступником керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_30 .

При поданні вказаних процесуальних документів, прокурор у судовому засіданні покликався на те, що станом на 04.12.2021 р. вказані постанови були належним чином оформлені та підписані відповідними службовими особами. Надання захисникам при виконанні вимог ст.290 КПК України матеріалів кримінального провадження із копіями вказаних постанов , які не містили підписів, є технічною помилкою.

Процесуальне рішення про призначення групи слідчих, старшого слідчої групи, зміну групи слідчих має бути викладене у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам процесуального рішення у формі постанови з відповідними реквізитами.

За змістом ст.ст. 36,37, 110 КПК України рішення про призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудорвого росзлідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має віповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення, у тому числі бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Процесуальне рішення про призначення групи слідчих, старшого слідчої групи, доручення про проведення досудового розслідування , постанова про призначення прокурора чи групи прокурорів не є самостійними доказами у кримінальному провадженні. Процесуальні документи, які стали підставою для здійснення досудового розслідування уповноваженими особами, не є документами в розумінні ч.2 ст.99 КПК , оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб.

У випадку , якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне питання щодо перевірки доказів з огляду на їх належність та допустимість, суд має перевірити ці обставини, у тому числі шляхом приєднання до справи відповідних процесуальних документів з подальшим наданням їм оцінки.

Правова позиція про те, що постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого або групи слідчих, старшого групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування, постанова про визначення прокурора чи групи прокурорів, можуть бути подані прокурором та оголошені під час судового розгляду у випадку, якщо під час дослідження доказів ва учасників провадження виникне сумнів у їх достовірності, з огляду на те, що докази зібрано неуповноваждними особами, викладена у постанові ОП ВС від 14.02.2022 р. у справі № 477/426/17/ провадження № 51-4963 кмо 20/.

Суду не надані докази, які б спростовували позицію прокурора у даному випадку та вказували на те, що надані суду постанови були виготовлені та підписані не 4.12.2021 р., а після виконання вимог ст.290 КПК України.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності , дорпустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Об`єктивна сторона ст.186 КК передбачає відкрите викрадення чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Водночас і особа, яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншгими і оцінюються ними як викрадення. Кваліфікуюча ознака проникнення у приміщення чи сховище має місце тоді, коли відбулось незаконне вторгнення у приміщення , інше сховище / сейф/ у торму числі обманним шляхом. Кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб буде мати місце тоді, коли злочин вчинили дві або більше осіб, які перед вчиненням злочину /неважливо за скільки часу / домовились про спільне його вчинення , розподіл фукцій при цьому не має значення.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності , виходячи із диспозиції ч.3 ст.186 КК України та змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 р. , суд прийшов до переконання, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повністю доведена в ході судового розгляду , а їх дії вірно квалфіковані за ч.3 ст.186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище.

Суд не приймає до уваги покликання захисту на те, що у діях обвинувачених відсутній корислий мотив , оскільки ОСОБА_8 фактично забирала із сейфу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кошти, які їй заборгувала за роботу потерпіла ОСОБА_9 . Стороною захисту не надано жодних доказів того, яка сума належала до виплати ОСОБА_8 за її роботу у ФОП ОСОБА_9 , та за який період . Окрім цього, сам спосіб отримання таких коштів обвинуваченими суперечить не тільки нормам права, але й моральним принципам, прийнятим у правовій державі та охоронюваним Конституцією України.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно Кримінального кодексу України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставина, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинувачених- відсутня .

Обставини, які згідно з вимогами ст.67 КК України обтяжують покарання обвинувачених відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який вину не визнав , не відшкодував шкоду потерпілій , відповідно ст. 89 КК України вважається несудимим, та вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції статті, яка йому інкримінована.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченої, який вину визнала частково, розкаялась , не відшкодувала шкоду потерпілій , раніше не притягалась до кримінальнолї відповівдальнеості , та вважає, що їй слід обрати покарання в межах санкції статті, яка їй інкримінована.

Зважаючи на те, що обвинувачені є несудимими, характеризуючі дані щодо них є задовільними ,суд вважає за можливе застосувати до них положення ст.ст. 75,76 КК України. У строк покарання слід зарахувати термін перебування обвинувачених під вартою під час досудового розслідування .

Ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлений позов про стягнення майнової шкоди, заподіяної злочином в сумі 13 535 грн. Вказану суму шкоди суд ввапжає доведеною у ході судового розгляду . Оскільки , кошти, вилучені у обвинуваченої ОСОБА_8 в сумі 11 400 грн. , на які накладений арешт відповідно до постанови слідчого-судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07.12.2021 р. , суд вважає за необхідне повернути потерпілій,а до стягнення підлягає сума 2 135 грн різниця з суми викраденого.

Згідно змісту ст.23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, позбавлення потерпілого можливості реалізації своїх життєвих завдань,приниження ділової репутації , ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Потерпіла ОСОБА_9 оцінює заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 50 тис грн. Однак , на підтвердження таких вимог не подано письмових доказів заподіяння такої шкоди - ні здоров`ю , ні діловій репутації.

Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди частково, суд виходить з того, що своїми зухвалими діями при вчиненні злочину, обвинувачені нанесли певні моральні страждання потерпілій, як підприємцю, яка несе відповідальність за розвиток свого бізнесу і безпечність працівників, яких наймає на роботу.

Речові докази згідно постанов про визнання предметів речовими доказами від 04.12.2021 р., а саме :

-рукавиці шкіряні чорного кольору, ключі, телефон кнопочний «НОМІ» з сім-карткою, чіп, куртку , штани коричневого кольору, темносиню кофту, взуття чорного кольору- повернути ОСОБА_4 ,

-мобільний телефон «Моторола» з сімкартою, куртку чорного кольору, джинси синього кольору , взуття сірого кольору -повернути ОСОБА_8 .

Грошові кошти , на які накладено арешт відповідно дло постанови сдідчогосудді Шевченківського району м.Львова від 07.12.2021 р. в сумі 11 400 грн - повернути потерпілій ОСОБА_9

ДВД-диск з відеофайлами камер відеонагляду залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373,374,376 КПК України суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України , та призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох / років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 /два/ роки .

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки :

-не виїжджати за межі України без дозволу органу виконання поркарання,

-повідомляти орган виконання покарання про зміну місця проживання,

-періодичноз`являтись для реєтсрації у орган виконання покарання.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 термін перебування під вартою з 04.12.2021 р. по 26.01.2022 р.

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 /чотирьох / років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 /два/ роки .

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки :

-не виїжджати за межі України без дозволу органу виконання поркарання,

-повідомляти орган виконання покарання про зміну місця проживання,

-періодичноз`являтись для реєтсрації у орган виконання покарання.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 термін перебування під вартою з 04.12.2021 р. по 21.01.2022 р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в користь ОСОБА_9 2 135 / дві тисячі сто тридцять п`ять/ грн. майнової шкоди та 10 000/десять тисяч/ грн моральної шкоди.

Речові докази згідно постанов про визнання предметів речовими доказами від 04.12.2021 р., а саме :

-рукавиці шкіряні чорного кольору, ключі, телефон кнопочний «НОМІ» з сім-карткою, дверний чіп , куртку , штани коричневого кольору, темно синю кофту, взуття чорного кольору- повернути ОСОБА_4 ,

-мобільний телефон «Моторола» з сімкартою, куртку чорного кольору, джинси синього кольору , взуття сірого кольору - повернути ОСОБА_8 .

Грошові кошти , на які накладено арешт відповідно до постанови сдідчогосудді Шевченківського району м.Львова від 07.12.2021 р. в сумі 11 400 /одинадцять тисяч чотириста / грн - повернути потерпілій ОСОБА_9

ДВД диск з відеофайлами камер відеонагляду залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1