У Х В А Л А
Іменем України

06.12.2022 року
Справа № 331/4120/22
Провадження № 1-кс/331/1402/2022

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .Фісун, при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління служби безпеки України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що громадянин України ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у тимчасово окупованому м. Василівка, Василівського району, Запорізької області, територія якого з 02.03.2022 та на час повідомлення про підозру знаходиться під окупацією представників збройних сил російської федерації, приблизно у середині квітня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), погодився на пропозицію осіб невстановлених осіб з числа представників зс рф, які діють в інтересах окупаційної адміністрації м. Василівка, Запорізької області та країни-агресора, добровільно та ініціативно зайняв посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора «Военной гражданской администрации г. Васильевка».
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу та обіймаючи посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора Військово-цивільної адміністрації міста Василівка пов`язану виконанням організаційно-розпорядчих функцій, до службових обов`язків якого входить: вирішення питань щодо нарахування та виплати пенсійних виплат, грошового забезпечення незахищених верств населення, організація роботи працівників в галуззі освіти та комунальних підприємств, контролю за виконанням обов`язків, прийняття та оформлення заявок на виплату матеріальної допомоги населенню, участь у нарадах вищого керівництва з галуззі освіти та комунальних підприємств щодо перереєстрації вказаних закладів відповідно до російських стандартів, формування заявок на відкриття банківських рахунків комунальним підприємствам, працівникам різних галузейу російських банках, а також організація проведення референдуму щодо приєднання тимчасового окупованих територій Запорізької області до складу рф.
Крім того, ОСОБА_5 , здійснював свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у місті Василівка Запорізької області з метою довести окупаційній владі свою лояльність та відданість, будучи підзвітним окупаційній адміністрації держави-агресора рф, окрім іншого, забезпечив впровадження та закріплення влади держави-агресора рф на тимчасово окупованій території м. Василівка, Василівського району Запорізької області, зокрема шляхом відкриття 01.09.2022 закладу дошкільної освіти № 5 «Сонечко».
06.10.2022 направлено постанову на Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях, та відповідно до доручення від 06.10.2022 №028-0003340 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_6 , якому того ж дня вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, громадянин України ОСОБА_5 у період з 24.02.2022 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України на території Василівського району Запорізької області, а саме у м. Василівка.

Відповідно до вимог ч.3 ст.111, ч.8 ст.135 та ч.1 ст.278 КПК України, 05.10.2022 та 11.10.2022 у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та 03.10.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано відомості про повідомлення громадянину України ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Крім того, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано інформацію про виклик громадянина України ОСОБА_5 до органу досудового розслідування для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення слідчих (розшукових) дій за участю останнього як підозрюваного у кримінальному провадженні. Однак у визначений час громадянин України ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини своєї не явки не повідомив.

11.10.2022 постановою прокурора, з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 20.03.2022 виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення громадянином України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та зареєстровано в ЄРДР під №0001984.

В той же день постановою слідчого ОСОБА_5 оголошено у розшук. Розшук підозрюваного доручено здійснювати Василівському МРВ УСБУ в Запорізькій області.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1.Повідомленням оперативного підрозділу від 03.08.2022.
2.Допитами свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які кожен окремо повідомили відомі їм обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а саме добровільне зайняття останнім посади першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора (мовою оригіналу «Военной гражданской администрации г. Васильевка»), який виконує організаційно-розпорядчі функції з метою підтримання окупаційної влади у тимчасово окупованому місті Василівка Запорізької області та довести окупаційній владі свою лояльність та відданість, будучи підзвітним окупаційній адміністрації держави-агресора рф, чим самим вчиняє дії спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічні та інформаційній безпеці України.
3.Протоколи пред`явлення свідкам: ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , для впізнання ОСОБА_5 по фотознімкам, які впізнали останнього, який займає посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора у м. Василівка, Запорізької області.
4.Протоколи огляду інформації, розміщеної у публічному просторі, а саме офіційного сайту окупаційного органу влади Військово-цивільної адміністрації міста Василівка під назвою «Администрация города Васильевка», де розміщений графік прийому та структура керівних посад, а саме зазначено, що ОСОБА_5 займає посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації. Крім того, здійснено огляд за участю свідка ОСОБА_11 публікації розміщеної у Телеграм-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо відкриття закладу дошкільної освіти № 5 «Сонечко» за участю посадових осб окупаційної адміністрації, у тому числі ОСОБА_5 від 06.09.2022.
5.Іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження доказами.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Дотепер ОСОБА_5 , не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Розшук підозрюваного ОСОБА_5 триває, останній державний кордон України не перетинав.

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово-окупованій території м. Василівка Василівського району Запорізької області.

30.11.2022 ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на нерухоме та рухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

30.11.2022 ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження.
На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане нерухоме майно, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , може бути продане чи оформлено на іншу особу.
Оскільки, майно, належить ОСОБА_5 на яке просить накласти арешт слідчий за погодженням з прокурором та в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних, які свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому до підозрюваного необхідно застосувати арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тому у частині задоволення клопотання щодо накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання необхідно відмовити.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління служби безпеки України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001984 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження нерухомого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_16 ОСОБА_17