Справа № 755/1309/23
Провадження № 1-кп/750/236/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України, обвинувальний акт відносно якого надійшов від прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000120 від 12 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 надійшов до суду 06 березня 2023 року, відповідно до ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2023 року про направлення вказаного кримінального провадження з Дніпровського районного суду м. Києва до Деснянського районного суду м. Чернігова.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, проти чого обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники не заперечували.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт має відповідати вимогам закону, а в разі невідповідності підлягає поверненню прокурору.

Вимоги до обвинувального акта регламентовані ст. 291 КПК України, однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З аналізу вказаної норми слід вважати, що обвинувачення має бути чітким і зрозумілим.

За правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24 жовтня 2003 року № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (у справі «Камінські проти Австрії»).

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Тобто, конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить даних про місце вчинення кримінального правопорушення, хоча органу досудового розслідування було відомо, де укладався договір на закупівлю/поставку товару від 30.03.2021 та додаткова угода від 02.11.2021, а саме, за місцезнаходженням КП «АТП-2528» (м. Чернігів, вул. 1 Травня (нині проспект Михайла Грушевського), 173.

За змістом ч. 1 ст. 218 КПК України, місце досудового розслідування визначається місцем вчинення кримінального правопорушення. Досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. За відсутності у обвинувальному акті визначення місця вчинення кримінального правопорушення виникає сумнів щодо законності здійснення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 слідчими слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 сформульовано наступне обвинувачення: « ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжкої шкоди державним інтересам.» (арк. 23 обвинувального акта). При цьому, обвинувальний акт містить також формулювання «…з метою отримання неправомірної вигоди…», тобто, без «..вигоди для іншої юридичної особи…» (арк. 11 обвинувального акта). Крім того, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення містить посилання на мету отримання неправомірної вигоди. Разом з тим, не зазначено, в чиїх саме інтересах ОСОБА_6 мав намір отримати неправомірну вигоду, яким чином та в чому вона полягала.

Також, у викладених в обвинувальному акті обставинах та у тексті формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 містяться речення, які не мають логічного завершення, а саме, останні речення у 13-му та 14-му абзацах: «На підставі контракту № 321 від 10.11.2020 року, з керівником комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради (арк. 4 обвинувального акта).

Суд звертає увагу, що зазначені недоліки є суттєвими, але не є оцінкою кваліфікації діянь обвинуваченого і свідчать лише про неповноту, незрозумілість та некоректність змісту обвинувачення, що знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» (рішення від 25.07.2000), де Суд нагадав, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є

необхідним для підготовки адекватного захисту».

За наведених обставин суд приходить до висновку, що вказані недоліки позбавляють обвинуваченого можливості захищатися належним чином від висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню його разом з додатками прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 372, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками, внесений в ЄРДР за № 0000120 від 12 січня 2023 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України, повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1