Справа № 214/5886/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000516 від 21.03.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.10.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 12.06.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2014 року остаточно призначити 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

- 09.06.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік 2 місяці, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2015 року остаточно призначити до відбуття 1 рік 3 місяці позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати час досудового тримання під вартою з 18.05.2016 по 12.07.2016. Звільнений 11.11.2016 року з Бердянської ВК Запорізької області (№77) по відбуттю строку покарання;

- 11.12.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.02.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 345 КК України, за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 11.12.2019 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік шість місяців.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2020 року, близько 14.00 години, ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає його бабуся ОСОБА_6 , скориставшись тим, що бабусі вдома не було, а в нього не має ключів від квартири, по винограднику, який примикає до вищевказаного будинку та тягнеться до балкону квартири АДРЕСА_3 заліз на балкон вищезазначеної квартири та через хвіртку у вікні проник у житло, з метою забрати особисті речі. Після того, обвинувачений пустив до квартири через вхідні двері ОСОБА_7 , з яким в квартирі розпивав спиртні напої, після чого, забравши свої речі пішов з квартири, залишивши двері не зачиненими. Через невеликий проміжок часу, діючи повторно, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, на обернення його на свою користь, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи на досягнення злочинного результату, проник через незачинену вхідну двері до квартири АДРЕСА_3 , де мешкала його бабуся ОСОБА_6 , 1934 року народження де з корисливих мотивів, таємно викрав пральну машинку «Prime Technics» моделі «PWF 5081 М», яка належить потерпілій ОСОБА_6 , ринкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19-104-17/1/5/293 від 22.04.2020 року становить 2857 гривень 33 копійки, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2857 гривень 33 копійки. Пральну машинку з квартири потерпілої обвинуваченому допомогли винести ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в планах обвинуваченого заволодіти чужим майном та не обізнані щодо істинного власника викраденого майна. Пральну машину, на прохання обвинуваченого заклав до ломбарду ОСОБА_9 , який також не був обізнаний щодо істинного власника майна. грошами, отриманого від реалізації пральної машини, обвинувачений скористувався на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав частково та суду пояснив, що потерпіла його бабуся. 14.03.2020 року о 14-30 год. з ціллю забрати свої речі, так як ключів від квартири в нього не було, він по винограднику заліз на балкон третього поверху, через кватирку потрапив у квартиру. Бабусі вдома не було. Біля години пробув у квартирі, зібрав свої речі, ОСОБА_7 , спочатку його чекав на вулиці, а потім останній зайшов до квартири. Через деякий час у нього виник намір взяти пральну машину бабусі, яку їй подарувала сестра. Пральну машину виніс через двері квартири, заклав у ломбард на ім`я свого товариша ОСОБА_9 . Потерпілу обвинувачений повідомив, що заклав пральну машину, що викупить її назад, але пральну машину не викупив, бо почався карантин. Вважає, що до квартири не проникав, бо деякий час там жив, там знаходились його речі. Жалкує про вчинене, він образив бабусю.Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які були допитані в судовому засіданні та дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що обвинувачений - це її брат, а потерпіла - бабуся. Між братом та бабусею були натяжні стосунки, між ними була сварка, тому бабуся тиждень жила дома у останньої. Вона повідомила, що квартира належить бабусі, іншого житла у обвинуваченого не було, бабуся дозволяла жити у неї. Ключі від квартири обвинуваченому, бабуся не давала, двері вона відчиняла сама. Ночувати обвинувачений міг у своєї цивільної дружини. У грудні 2019 року вона купила пральну машину «Прайм» за 3999 гривень, подарувала її бабусі. В той день коли бабусі не було вдома, обвинуваченому потрібно було забрати свої речі з квартири. Після того, як відбулася подія, остання чула, як потерпіла спілкувалася по телефону з обвинуваченим, він повідомив, що поліз у квартиру за своїми речами, а потім виникла ідея винести з квартири пральну машину, щоб закласти, бо йому потрібні були гроші. На сьогоднішній день, бабуся претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що з обвинуваченим підтримує дружні відносини, знає, що він мешкає разом з бабусею. Події відбувалися весною 2020 року. Обвинувачений запросив свідка, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до своєї квартири випивати. В квартиру потрапили через двері, замок був відчинений, потерпілої вдома не було. Обвинувачений попросив його допомогти спустити на перший поверх пральну машину, щоб закласти її у ломбард. Кому належала пральна машина він не знає. Останній разом з обвинуваченим, сходами, спустили пральну машину з третього поверху на вулицю. Хто саме викликав таксі, він не пам`ятає, завантажили пральну машину і всі разом поїхали у ломбард. Пральну машину заклали на паспорт ОСОБА_9 , він віддав гроші обвинуваченому. Останній зазначив, що у обвинуваченого був пакет з речами. На вулиці випили всі разом пиво і розійшлися.Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 , суду пояснив, що з обвинуваченим товаришує, вони друзі. Потерпілу знає, вона бабуся обвинуваченого. Він зустрівся з обвинуваченим на вулиці, разом випивали. Потім пішли до квартири обвинуваченого, йому потрібно було забрати там свої речі. Ключів від квартири не було, тому обвинувачений по винограднику заліз на балкон квартири. Потерпілої вдома не було. Останній разом з обвинуваченим не довго побули у квартирі. Обвинувачений забрав свої речі і вони пішли в магазин. На вулиці зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Обвинувачений сказав, що хоче закласти пральну машину у ломбард, тому попросив ОСОБА_9 взяти свій паспорт, він пішов за паспортом. Далі, він з обвинуваченим та ОСОБА_8 пішли до квартири обвинуваченого, в яку зайшли через двері, там вони разом пили пиво. Згодом обвинувачений попросив винести з квартири пральну машину. Останній пояснив, пральну машину обвинувачений хотів закласти, бо в нього вагітна дружина. Кому належала пральна машина йому не відомо. Він допоміг обвинуваченому спустити пральну машину на вулицю, викликали таксі, завантажити пральну машину та поїхали у ломбард. Після того, як обвинувачений заклав пральну машину, вони випили всі разом пиво та розійшлися.Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що з обвинуваченим вони товаришують. Потерпілу знає, вона бабуся обвинуваченого. Йому було відомо, що до квартири обвинуваченого пускала потерпіла, бо в нього не було ключів. Як показав останній, він не пам`ятає де саме на вулиці зустрівся з обвинуваченим. В той день,

в квартиру обвинуваченого в якій він проживає разом з бабусею, він не заходив. Обвинувачений, пояснюючи, що в нього відсутня прописка, попросив його взяти паспорт, закласти пральну машину. На що, останній погодився. Як він пояснив, зі слів обвинуваченого, пральна машина належала йому. Для чого обвинувачений хотів закласти пральну машину, йому не відомо. Коли він з паспортом підійшов до будинку, біля під`їзду стояли обвинувачений, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з пральною машиною. Хто її виносив з квартири йому не відомо. Викликали таксі і всі разом поїхали у ломбард. Заклали пральну машину, кошти працівники віддали останньому, а він їх одразу передав обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що приймає речі на комісію в ломбарді на АДРЕСА_4 . Речі приймаються лише при наявності паспорту, дані вносяться до бази. Зараз не пам"ятає, які речі приймав. Відповідь на запит надавала юридична особа - ломбард.

Судом досліджувались письмові матеріали справи:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000516 від 21.03.2020 року, згідно якого внесено відомості за фактом таємного, шляхом вільного доступу викрала пральну машину «Прайм», вартістю 4000 грн. з квартири ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України (т.2, а.с.2);-товарним чеком на пральну машину «Prime» від 11.12.2019 року (т.2, а.с.26);

- заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу слідчому квитанції з ломбарду, за договором №743-20005691 від 14.03.2020 року, «АЖ5707283» видану на ОСОБА_9 (т.2, а.с.№30-31);

- протоколом огляду місця події від 28 травня 2020 року, та фото таблицею до нього, складеного за участі понятих, об`єктом огляду якого є квартира АДРЕСА_1 , відповідно до якого двері балкону у місці замку мають подряпини, хвіртка балкону також має подряпини (т.2, а.с.46-48); Огляд квартири проводився за згодою власника ОСОБА_6 (а.с.45 том 2)

- протоколом огляду місця події від 29 червня 2020 року, та фото таблицею до нього, складеного за участі понятих, об`єктом огляду якого є квартира АДРЕСА_1 , відповідно до якого двері балкону у місці замку мають подряпини, хвіртка балкону також має подряпини (т.2, а.с.64-68);

Суд вважає, що в суді повністю доведена провина ОСОБА_5 в пред`явленому обвинувачені. Так, судом досліджено достатньо доказів для висновку щодо його винуватості.

Досліджені судом письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в сукупності з показаннями свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Аналізуючи сукупність досліджених доказів, суд ставиться критично до показань обвинуваченого ОСОБА_5 , про відсутність наміру проникати до помешкання потерпілої з ціллю викрадання майна. Так, скільки допитані в суді свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 чітко зазначили, що обвинувачений знову прийшов до квартири бабусі вже після того, як забрав свої речі і разом зі свідками вживав алкогольні напої. Свідок ОСОБА_10 вказала на те, що ключів у обвинуваченого не було, він не жив в квартирі у потерпілої із-за постійних конфліктів, до пральної машинки він відношення не мав. По телефону він повідомив потерпілу, що зайшов до квартиру, щоб взяти пральну машинку та її закласти до ломбарду.

Однак, суд вважає, що вході розгляду справи встановлено, що до квартири обвинувачений проник через вікно з метою забрати свої речі. після того, як покинув приміщення, у нього виник намір проникнути до квартири з метою заволодіння майном потерпілої, який він реалізував викравши пральну машинку.Встановлені судом фактичні обставини узгоджуються з кваліфікацією дій обвинуваченого за ст. 185 ч.3 КК України - за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Підстав ставити під сумнів обсяг досліджених доказів та їх достовірність судом не вбачається.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який звертався з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками з квітня 2011 року по вересень 2016 року (т.2 а.с.74), звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 2003 року по 2011 рік (т.2 а.с.75), за місцем фактичного проживання характеризується посередньо (т.2,а.с.98), раніше судимий (т.2, а.с.76-77).

Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про обвинуваченого ОСОБА_5 визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства (т.1, а.с.53-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним(т.2 а.с.145). Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи від 10.08.2020 (а.с. 31-34 том 1), ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в цей час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час емоційно нестабільний розлад особистості. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені п. 2, 3, ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_5 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів, бо саме перевиховання є метою застосування покарання за вчинені особою правопорушення.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2021 року, яким ОСОБА_5 було призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, яке обвинувачений відбув повністю.

В ході судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_5 09.12.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 45 400,00 грн., 24.02.2022 року ОСОБА_5 звільнено у зв`язку із внесенням застави.

Тому, згідно з ч.4 ст.202 КПК України ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 у ході розгляду вказаного кримінального провадження неодноразово без поважних причин ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим йому було оголошено приводу, документів, які б підтверджували поважність неприбуття до судового засідання суду не надав, таким чином, не виконував обов`язки покладені на нього ухвалою судді про обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що кошти, в розмірі 45 400,00 грн. внесені у якості застави за обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають зверненню в дохід держави.

З огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після вступу вироку в законну силу, заставу звернути в дохід держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 653,80 грн.

Речові докази відсутні.

Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням за даним вироком менш суворого покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2021 року, остаточно призначити до відбування 3 ( три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два ) роки.

Відповідно до п.п.3,4 ч.3, п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Після вступу вироку в законну силу, заставу визначену ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 року у розмірі 45 400 грн. 00 коп., внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта в розмірі 653 гривні 80 копійок.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

роз`яснити право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі своїх зауважень та право подачі клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1