У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2022 Справа №607/16185/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000704 від 17 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 із заявою про відвід прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000704 від 17 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.10.2021 (справа № 607/18622/21) було задоволено його скаргу, подану в інтересах ОСОБА_6 , на постанову дізнавача СД ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 06.10.2021р. про закриття вище вказаного кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 та скасовано вказану постанову.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали, слідчим суддею були встановленні обставини, які свідчили про неефективність розслідування та передчасність прийнятого дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження.

Окрім того, слідчий суддя у своїй ухвалі вказав на додаткові слідчі та процесуальні дії, які слід провести у даному кримінальному провадженні, які згідно матеріалів кримінального провадження, дізнавач ОСОБА_7 проводив з порушенням розумних строків близько 11 місяців після чого, 26.09.2022 повторно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Надалі, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.10.2022р. (справа № 607/14902/22) було задоволено його скаргу, подану в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , на постанову дізнавача ОСОБА_8 від 26.09.2022 про закриття вище згаданого кримінального провадження № 0000704 від 17.12.2019 та скасовано вказану постанову дізнавача.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали, слідчий суддя серед іншого зазначив, що установленні ним обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

Заявник вважає, що прокурора ОСОБА_9 слід відвести від участі у даному кримінальному провадженні, оскільки остання за наявності достатніх підстав, встановлених вище вказаними ухвалами слідчих суддів, маючи відповідні повноваження та обов`язки, не скасовувала незаконні постанови дізнавача у даному провадженні, а навпаки погоджувалася з ними. Окрім того, вказаним прокурором не здійснюється будь-який контроль щодо дотримання дізнавачем розумних строків проведення досудового розслідування у формі дізнання, які очевидно порушуються.

Прокурор ОСОБА_10 , протягом тривалого періоду часу не в змозі всебічного, повно і неупередженого дослідити усі обставини вчинення кримінального проступку та як наслідок прийняти законне рішення за результатами проведеного дізнання.

Зазначене, на думку заявника може свідчити про особисту зацікавленість прокурора ОСОБА_5 у результатах розслідування та її небажанні притягнути до відповідальності вину у вчиненні кримінального проступку особу.

Окрім того, потерпіла сторона вважає, що відводу підлягає прокурор не лише у разі існування конкретних фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути об`єктивні сумніви в неупередженості такого прокурора.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву підтримав з викладених у ній підстав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні з приводу задоволення заяви заперечила та зазначила, що на її думку підстави для її відводу у даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки діяла в межах своїх повноважень покладених на неї вимогами КПК України та виконувала свій обов`язок процесуального керівництва досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження, у тому числі, прокурор, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000704 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до складу групи прокурорів, які призначені у цьому провадженні, входить прокурор ОСОБА_4 .

Заявник у заяві вказує на існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000704 від 17.12.2019.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні історично і нормативно відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Об`єктивність і неупередженість прокурора є важливими для досягнення завдань кримінального провадження, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Здійснення об`єктивного розслідування прокурором є одним із основоположних міжнародних стандартів. Так, відповідно до Керівних принципів, що стосуються ролі осіб, які здійснюють судове переслідування (прийняті восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками; Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), прокурори у відповідності до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно і швидко, поважають і захищають людську гідність та захищають права людини, сприяють тим самими забезпеченню належного процесу і безперервному функціонуванню системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків прокурори, як особи, що здійснюють переслідування, виконують свої функції неупереджено і уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі тощо; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного і потерпілого та звертають увагу на всі обставини, що стосуються справи, незалежно від того, чи вигідні чи невигідні вони для підозрюваного; розглядають думки і стурбованість потерпілих, коли зачіпаються їх інтереси. Вони не порушують або не продовжують переслідування в тих випадках, коли неупереджене розслідування вказує на необґрунтованість обвинувачення.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні для здійснення завдань кримінального провадження та забезпечення законності.

Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження є підставою для відводу прокурора. Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні нарівні з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни прокурора, забезпечує об`єктивність і неупередженість прокурора в кожному кримінальному провадженні.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Цей перелік не є вичерпним, так як підстава, передбачена пунктом 3 ч. 1 передбачає існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Законом закріплені також процедурні аспекти відводу прокурора в кожному випадку виникнення обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Зокрема, згідно з ч. 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Ці правила спрямовані на певну «недоторканість» прокурора як суб`єкта, уповноваженого приймати процесуальні рішення, від його необґрунтованого усунення від участі у кримінальному провадженні в тих випадках, коли такі рішення є невигідними для учасників, а також на недопущення зловживання правом на відвід.

Слідчий суддя звертає увагу, що ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість прокурора при вчиненні ним процесуальних дій або прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо.

Із змісту заяви про відвід та висловлених під час судового засідання доповнень вбачається, що на думку заявника обставинами, які можуть свідчити про упередженість прокурора є те, що прокурор, маючи відповідні повноваження та обов`язки, не скасовувала незаконні постанови дізнавача у даному провадженні, та не здійснювала будь-який контроль щодо дотримання дізнавачем розумних строків проведення досудового розслідування у формі дізнання.

Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.

Слідчий суддя зауважує, що встановлення доказового значення тих чи інших відомостей кримінальному провадженні є правом прокурора, а закон надає йому можливість оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження (ст. 94 КПК України).

Цим правом прокурор наділений з огляду на функціонал обвинувача у кримінальному провадженні, адже з одного боку, він зв`язаний засадами кримінального провадження і правилами про належність, допустимість, достовірність і достатність доказів, з іншого саме на прокурора покладено визначення спроможності доказової бази для складення або затвердження обвинувального акта за результатами досудового розслідування з метою подальшого підтримання обвинувачення у суді. За відсутності інституту додаткового розслідування істотно підвищується персональна відповідальність кожного прокурора за якість кінцевого результату. Прокурор керує слідством для того, щоб самому ж пізніше ефективно підтримувати обвинувачення в суді.

Відтак, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному випадку має місце факт незгоди заявника із неприйняттям процесуальних рішень прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019, зокрема, із не скасуванням незаконних постанов дізнавача у даному провадженні, та нездійснення будь-якого контролю щодо дотримання дізнавачем розумних строків проведення досудового розслідування у формі дізнання, що не свідчить про упередженість та необ`єктивність прокурора у кримінальному провадженні та не є підставою для відводу прокурора згідно із положеннями КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що прокурор діяла в межах своїх повноважень покладених на неї вимогами КПК України та виконувала свій обов`язок процесуального керівництва досудового розслідування у кримінальному провадженні, задля забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру у відповідності до ст. 2 КПК України.

Отже, перелічені заявником підстави щодо можливої упередженості прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000704, не вказують на об`єктивні обставини того, що вона є упередженою. Також, заявник не надав іншої інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, як і доказів на підтвердження будь-яких обставин, зазначених у статті 77 КПК України, а тому, суд не може вважати такі сумніви заявника в упередженості об`єктивно виправданими.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в прокурора ОСОБА_4 та які б, в свою чергу, унеможливлювали здійснення нею досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000704.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявниками аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Натомість, наведені в заяві та висловлені в судовому засіданні обставини не є такими, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності та неупередженості для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою сукупності суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи, тобто чи виявляла вона упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала ця особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності.

Обставин, за наявності яких прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 підлягала би безумовному відводу у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019, слідчим суддею не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості прокурора.

Таким чином, зважаючи на викладені висновки, а також з урахуванням того, що в судовому засіданні не здобуто достатніх обґрунтувань, які б вказували на існування обставин, передбачених ст. 77 КПК України, та унеможливлювали здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000704 від 17.12.2019 прокурором ОСОБА_11 , а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений заявником адвокатом ОСОБА_3 відвід є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80-82, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000704 від 17 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1