Провадження № 1-кп/185/796/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в період воєнного стану в м.Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 30.09.2022 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степове Мелітопольського району Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм МПП «Половий», раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2022 року близько 16.10 години обвинувачений ОСОБА_3 , маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 02.04.2011 та керуючи технічно справним транспортним засобом: загальним автобусом - D марки «MAN» модель «18.420 HOCL» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 , 1999 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 26.12.2012 року належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , у світлий час доби, здійснював рух по мокрому асфальтобетонному покриттю, у крайній правій смузі для руху проїзної частини вул.Дніпровської в м.Павлограді Дніпропетровської області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з дорожньою розміткою 1.3 та 1.5 розділу 34 Правил дорожнього руху України з боку м.Донецька у напрямку м.Дніпра.

Надалі, водій автобусу марки «MAN» модель «18.420 HOCL» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , здійснюючи рух керованого ним транспортного засобу по проїзній частині вул.Дніпровської в м.Павлограді, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши перевагу у русі малолітньому пішоходу, потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину справа наліво відносно його напрямку руху на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору, в порушення п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 8.7.3. е), 8.10. Правил дорожнього руху, продовжив рух на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, виїхав на перехрестя з вул.Гагаріна, в результаті чого 30 вересня 2022 близько 16.10 годині допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автобусу марки «MAN» модель «18.420 HOCL» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на ліву бічну частину тіла малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , з подальшим падінням її на проїзну частину.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 8.7.3. е), 8.10. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух»;

п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Порушення п.п. 8.7.3. е) та 8.10. Правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої малолітня потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню з геморагічними вогнищами забиття коркової зони лівої лобної частки, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лобної кістки зліва, забійної рани лобної ділянки зліва, садна лобної ділянки справа; закритої хребтової травми з переломом зубоподібного відростку 2-го шийного хребця; закритої травми грудної клітини з переломом правої ключиці в середній третині без зміщенням уламків, переломом лівої ключиці в проксимальній третині зі зміщенням уламків, переломів 2,7,9-го ребер зліва по паравертебральній лінії без зміщення уламків, контузії обох легень, з явищами правостороннього гемотораксу та лівостороннього гемопневмотораксу; закритої травми тазу з переломами верхньої та нижньої гілок лівої лонної кістки; численних гематом та саден кінцівок, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України: як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

25.11.2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України. На укладення угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання отримано згоду представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, надав викривальні покази, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Представник потерпілої ОСОБА_6 та малолітня потерпіла ОСОБА_5 підтвердили свою згоду, викладену в письмовій формі, щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим. З запропонованим видом та розміром покарання погоджуються, будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 25.11.2022 року, яка укладена між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , на підставі письмової згоди представника потерпілої ОСОБА_6 , який діє в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки та із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді та довідки з установи попереднього ув`язнення, до обвинуваченого ОСОБА_3 03.10.2022 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. 04.10.2022 року обвинуваченого було звільнено з установи попереднього ув`язнення у зв`язку з внесенням застави. До набрання вироком законної сили застосований запобіжний захід до обвинуваченого у вигляд застави залишити без змін.

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи загальною вартістю 3398.04 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 3398.04 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на транспортний засіб в даному провадженні, після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 листопада 2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000528 від 30.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в виді застави залишити без змін до набрання виром законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 30.09.2022 року по 04.10.2022 рік, включно.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 суму внесеної застави в розмірі 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, яка була перерахована останнім ТУ ДСА України в Дніпропетровській області 03.10.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 3398.04 гривень.

Речовий доказ:

- DVD-R диск із відеофайлами ДТП, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в кримінальному провадженні;

- автобус марки «MAN» модель «18.420 HOCL» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів МПП «Половний», - після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт накладений ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05.10.2022 року на автобус - D марки «MAN» модель «18.420 HOCL» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11