ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/615/19 Номер провадження 11-кп/814/457/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000996 за апеляційними скаргами прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 , обвинуваченої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_13 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 21 травня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Степне Богодухівського району Харківської області, українку, громадянку України, із професійно-технічною освітою, не одружену, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на 03 роки позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 02 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Богодухів Харківської області, українку, громадянку України, із вищою освітою, не одружену, працюючу ПП «Чокотило», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на 03 роки позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 02 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Богодухів Харківської області, українку, громадянку України, із вищою освітою, розлучену, працюючу ПП «Неонета», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на 03 роки позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 02 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково. Стягнуто солідарно на користь потерпілої моральну шкоду 30 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто на користь потерпілої моральну шкоду 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто на користь потерпілої моральну шкоду 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто на користь потерпілої моральну шкоду 10000 грн.

Цивільні позови прокурора задоволено. Стягнуто солідарно на лікування ОСОБА_13 820 грн. 46 коп. та на лікування потерпілої ОСОБА_12 656 грн. 36 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

ОСОБА_8 10 грудня 2016 року близько 22 год., знаходячись разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поблизу магазину «Продукти 24», розташованого за адресою: площа Соборності 25, м. Богодухів, Харківської області, де ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських спонукань, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, використовуючи малозначний привід, підійшла до ОСОБА_13 та, висловлюючись нецензурною лайкою, почала з останньою сварку, в ході якої ОСОБА_8 раптово, безпричинно, нанесла ОСОБА_13 один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком лівої руки ззаду по голові, після чого схопила останню обома руками за шию та повалила на асфальтове покриття. Коли ОСОБА_13 намагалася підвестися на ноги, ОСОБА_8 нанесла їй один удар лівою рукою в область обличчя. У цей час ОСОБА_12 намагалась заспокоїти ОСОБА_8 , проте остання на її зауваження не відреагувала та нанесла ОСОБА_12 один удар долонею правої руки в область обличчя, після чого схопила останню за волосся та потягнула на себе, а ОСОБА_13 , намагаючись зупинити протиправні дії ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_12 , підійшла до ОСОБА_8 та намагалась відтягнути її від ОСОБА_12 .. Далі до них підійшла ОСОБА_9 , що перебувала у стані алкогольного сп`яніння та, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпідставно схопила ОСОБА_13 за волосся на голові з правого боку, потягнула її на себе, вирвавши при цьому останній частину волосся, та нанесла близько 2 ударів руками в область голови, після цього повалила ОСОБА_13 на асфальтове покриття та нанесла 2 удари правою ногою в область тулубу останньої.

У цей час до вищевказаних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, приєдналась ОСОБА_14 , яка разом із ОСОБА_8 почала утримувати ОСОБА_12 за волосся, після чого штовхнула останню, і вони разом зі ОСОБА_8 впали на асфальтове покриття, при цьому ОСОБА_12 під час падіння вдарилась головою об бордюр. Потім до ОСОБА_12 підійшла ОСОБА_10 та почала тягти її правою рукою за волосся, тим самим намагаючись підняти ОСОБА_12 з асфальту, і піднімаючи, вдарила ОСОБА_12 правою рукою в область правого ока, продовжуючи тягти її за волосся, до тих пір, коли ОСОБА_12 не підвелась на ноги, та вирвала при цьому останній частину волосся в області правої скроні. Після цього до ОСОБА_12 знову підійшла ОСОБА_8 та, продовжуючи свої злочинні дії, нанесла 1 удар правою рукою в область голови ОСОБА_12 , смикнула її за капюшон куртки та нанесла 3 удари правою ногою в область лівого стегна останньої, а ОСОБА_10 утримувала ОСОБА_12 за одяг. У цей час ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_13 та продовжуючи свої злочинні дії, нанесла їй 1 удар правою ногою в область сідниць, після чого схопила руками за одяг та повалила останню на асфальтове покриття і нанесла 2 удари правою ногою в область голови ОСОБА_13 , коли остання перебувала у сидячому положенні спиною до ОСОБА_9 . Після цього до ОСОБА_9 приєдналась ОСОБА_8 , яка нанесла ОСОБА_13 2 удари ногою в область лівого передпліччя, коли остання знаходилась у сидячому положенні.

Зазначені протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були припинені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які почали утримувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перешкоджаючи їм наблизитись до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У цей час ОСОБА_8 , вперто не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, знову підійшла до ОСОБА_13 , схопила правою рукою останню за волосся та потягнула на себе. ОСОБА_12 почала захищати ОСОБА_13 , у зв`язку з чим ОСОБА_8 нанесла ОСОБА_12 близько 10 ударів руками в область верхньої частини голови, а ОСОБА_10 в цей час почала тягнути ОСОБА_12 за волосся. Помітивши, що ОСОБА_8 наносить удари ОСОБА_12 , до них підійшла ОСОБА_9 та, схопивши руками за одяг ОСОБА_12 , повалила її на асфальтове покриття та під час падіння нанесла останній 1 удар правою ногою в область обличчя, а коли ОСОБА_12 перебувала у лежачому положенні, нанесла їй ще 3 удари правою ногою в область тулубу. Одночасно з вищевказаними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_8 схопила обома руками за волосся ОСОБА_13 та з силою потягла її на себе, після чого нанесла останній 1 удар кулаком правої руки в область обличчя, при цьому ОСОБА_10 тримала ОСОБА_13 за волосся, перешкоджаючи їй звільнитись.

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_10 приєднались до ОСОБА_9 , яка в цей час нанесла 1 удар правою ногою в область лівого стегна ОСОБА_12 , після чого схопила останню за одяг та повалила на асфальт та вони втрьох почали наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_12 .

У цей час ОСОБА_13 , вирішивши викликати співробітників поліції по телефону, попрямувала в напрямку магазину «Квіти», розташованого на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_5 , а коли піднялась на поріг вказаного магазину, її наздогнали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_9 одразу схопила ОСОБА_13 за волосся і повалила її на поріг, після чого вони втрьох почали бити ногами останню по тулубу, галові та ногах, а потім стягнули її по сходах порогу та ОСОБА_9 , тримаючи ОСОБА_13 за комір одягу декілька разів вдарила останню головою об сходи.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тривали близько 15 хвилин та вперто не припинялись, незважаючи на неодноразові зауваження та спроби їх припинити з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та сторонніх осіб.

Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді ділянки травматичної епіляції волосся в тім`яно-скроневій області справа, садна в правій скроневій області, синців в області повік очей, саден в області обличчя, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день), синців в області проекції лівої нирки, лівого передпліччя, обох плечей та обох стегон, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворились від нанесення останній не менше ніж 13 травматичних впливів. Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з травматичною епіляцією волосся, садном в скроневій області та синцем в області повік лівого ока, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день), садна в області шиї, синців в області IV пальця правої кисті та лівого стегна які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворились від нанесення останній не менше ніж 9-10 травматичних впливів.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були припинені співробітниками поліції, які прибули на місце події.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, звільнити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

У своїх апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просили вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати їх невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення.

Вважають вирок суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначають, що в основу вироку покладено показання свідків, які не відповідають дійсності, суд помилково зробив висновок, що показання свідків та потерпілих узгоджуються між собою та не суперечать висновкам експертів, та іншим даним, отриманим під час проведення слідчих дій. Крім того, залишилися не дослідженими докази, які можуть мати істотне значення для винесення законного рішення.

У своїх апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 просили вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ними злочину і особам обвинувачених на підставі м`якості та призначити ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реальну міру покарання або направити на новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обгрунтовують тим, що під час судового розгляду прокурор та потерпілі просили призначити обвинуваченим реальну міру покарання та задовольнити цивільні позови, але судом було проігноровано зазначені вимоги. Окрім того, збитки потерпілим на даний час не відшкодовано.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, захисника та обвинувачених, які просили вирок скасувати, звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Відповідно до ст.ст. 284-288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили інкримінований їм злочин 10 грудня 2016 року. Судом першої інстанції дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 4 років, тому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення минуло понад 5 років, обвинувачені протягом цього періоду не ухилялися від слідства або суду, не вчинили нового кримінального правопорушення, вони можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час апеляційного розгляду заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням стоків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, часткового задоволення апеляційних скарг обвинувачених, відмови у задоволенні апеляційних вимог потерпілих, скасування вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 21 травня 2021 року, звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо них за ч. 2 ст. 296 КК України.

Керуючись ст. 417 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги: прокурора - задовольнити, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 - задовольнити частково, потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - залишити без задоволення.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4