Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1610/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2023 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукушкіно, Роздольненського району, Кримської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08.05.2023 року включно,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_9 є необгрунтованою, оскільки відсутні висновки експерта щодо тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілих, а також не доведено, що саме ОСОБА_9 вчинено протиправні дії. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 11.03.2023 року слідчий СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , в обгрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000304 від 10 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2023 року, близько 18:20 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вирішив реалізувати свої погрози та вчинити вбивство останніх. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 взяв із собою належного йому ножа, схожого на мисливський, з яким направився до домоволодіння ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрили вхідні двері свого будинку, ОСОБА_9 зайшов до коридору будинку де умисно зі значною силою став наносити численні удари клинком ножа, який він тримав у руці, по тілу потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , заподіюючи їм тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для житгя, та переслідуючи мету заподіяння їм смерті. Однак, в цей час потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 стали чинити опір ОСОБА_9 та з метою самозахисту виштовхали останнього з коридору свого будинку на вулицю, закрившись всередині будинку, у зв`язку з чим ОСОБА_9 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та не зміг нанести таку кількість ударів ножем, що спричинили б смерть потерпілих і вимушений був залишити місце вчинення злочину.

10 березня 2023 року щ 19 год.00 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 11 березня 2023 року повідомлено про підозру за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 10 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

10 березня 2023 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 11 березня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: рапортами по лінії «102» про прийняття повідомлень про кримінальне правопорушення від 10.03.2023 року (а.п.7-8); протоколом огляду місця події від 10.03.2023 року (а.п.9-18); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.03.2023 року (а.п.25-27); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.03.2023 року (а.п.28-29); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 11.03.2023 року (а.п.30-34); випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_12 від 11.03.2023 року (а.п.35); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 11.03.2023 року (а.п.36-38); випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_11 від 11.03.2023 року (а.п.39), які містяться в матеріалах клопотання.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_9 , який не працює, раніше не судимий, та доведенність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.

Можливість впливати на потерпілих та свідків обгрунтована тим, що він проживає з ними в одному населеному пункті по сусідству та вони не допитані судом.

Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення обумовлений тим, що підозрюваний не працює.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що при наявності обгрунтованої підозри та з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, даних про особу останнього, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому доводи захисника щодо необгрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи зазначене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі. Крім того, в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

Зазначення апелянтом про те, що підозрюваний раніше не судимий та має постійне місце проживання не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах клопотання відсутні висновки експерта щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілих, що впливає на кваліфікацію злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах клопотання слідчого містяться виписки з медичних карток стаціонарного хворого (а.п.35, 39) з яких вбачається, що у обох потерпілих маються колото-різані рани проникаючі до черевної порожнини. Крім того, апеляційному суду надані висновки експерта №131 та №132 від 31.03.2023 року згідно яких, тілесні ушкодження у обох потерпілих належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08 травня 2023 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: