Справа № 369/5010/23
Провадження №1-кс/369/1121/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 10.02.2023 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2022 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання, у приміщенні будинку

АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у нього відбувся конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел,

ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках із ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що нанесення ударів молотком по голові є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, молотком, який взяв у коридорі у вказаному вище будинку, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів, а саме: один в лобну ділянку справа, один в лобно-тім`яну ділянку справа та один в праву скроневу ділянку, від яких ОСОБА_7 помер на місці.

Надалі, ОСОБА_5 , досягнувши своєї злочинної мети та виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, а саме смерті ОСОБА_7 , залишився на місці вчинення злочину, де був затриманий працівниками поліції.

10.02.2023 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.02.2023 ОСОБА_5 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13.02.2023 підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 20 год. 40 хв. 10 квітня 2023 року.

04.04.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, до 11.05.2023.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, що містяться у матеріалах, а саме: протокол огляду місця події від 10.02.2023, протокол затримання ОСОБА_5 від 10.02.2023, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протокол допиту свідка ОСОБА_15 , протокол допиту свідка ОСОБА_16 та іншими доказами в своїй сукупності.

На даний час у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати не вбачається за можливе внаслідок складності провадження, оскільки для його завершення необхідно ще провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема: завершити проведення судових генетично-молекулярних експертиз, висновки яких необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме:

- згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість перераховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність даного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 , за місцем проживання не має міцних соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань. Даний ризик вважаю реальним оскільки підозрюваний проживає в одному населеному пункті зі свідками, особисто з ними знайомий на протязі тривалого часу. Незаконний вплив на свідків у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належних і допустимих доказів вини підозрюваного.

Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини, що враховуються судом при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я підозрюваного та відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України

Беручи до уваги те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає 10.04.2023 і останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та є реальними, тому підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який немає, тому слідчий просив суддане клопотання задовольнити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.05.2023, включно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний в судовому засіданні клопотання не визнав, просив суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник в судовому засіданні клопотання не визнав, просив суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:

-переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за якій становить від 7 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто немає таких стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_17 може незаконно впливати на свідків, шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску, враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який направлений на умисне заподіяння смерті іншій людині, слідчий суддя вважає обґрунтованою наявність заявленого ризику.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , окрім вищевикладених обставин, слідчий суддя у відповідності до ст.178КПК України враховує вагомість наявних доказів,що обґрунтовують підозру, які свідчать про зухвалий спосіб вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, також слідчий суддя враховує наявність судимостей у підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає реальними ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючи матеріалів стосовно підозрюваного.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

На підставі викладеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.

Між тим, відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З вищенаведених підстав слідчий суддя,приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , який підозрюєтьсяу вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Суд відхиляє доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування менш тяжких запобіжних заходів на підставі вище встановлених обставин.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184,193,194,196,197,202,205,309 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити застосований відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, зі слів маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 травня 2023 року (включно).

Визначити строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 травня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали суду проголошено 12 квітня 2023 року о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС