Дата документу 07.02.2023
Справа № 334/5437/22
Провадження № 1-кс/334/340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002044 від 22.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має неповну вищу освіту, не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, внесене у кримінальному провадженні №0002044 від 22.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 листопада 2022 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Космічної зі сторони вул. Олександра Говорухи в напрямку вул. Городньої в м. Запоріжжі, зі швидкістю не менш ніж 66,83 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті м. Запоріжжя 50 км/год.

В цей же час, на нерегульований пішохідний перехід, який розташований через проїжджу частину вул. Космічної, в районі перехрестя з вул. Радіо та позначений дорожнім знаком - «5.38.1» ПДР України і дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, вийшов пішохід ОСОБА_7 , який розпочав перетин вищевказаної проїжджої частини, рухаючись справа-наліво по ходу руху автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, водій ОСОБА_5 наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичних речовин, маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , а також маючи об`єктивну можливість уникнути на нього наїзду шляхом своєчасного застосування мір гальмування керованого ним автомобіля, відповідних заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого виїхав на вказаний пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 12.4, 12.9, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому верхньої третини тіла лівої малогомілкової кістки, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день). Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета. Утворення тілесного ушкодження в умовах дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

07.02.2023 о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлена наявність ризиків, передбачених 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. Тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному ОСОБА_5 в разі доведення його вини у скоєному, на думку органу досудового розслідування може спонукати його до ухилення від органів досудового розслідування/суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, знаходячись на волі зможе перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також зареєстрований та фактично мешкає в іншій області України та взагалі може покинути територію України, що в свою чергу унеможливлює своєчасне вручення йому повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані: особисте зобов`язання не зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, письмових звернень від громадян, які поручаються за ОСОБА_5 до слідчого не надходили, домашній арешт також не може бути застосований до підозрюваного, оскільки він фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий просив суд задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має реальну можливість переховувати від слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, зазначив, що існують ризики, передбачений п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України. Просив слідчого суддю врахувати тяжкість покарання передбаченого санкцією ст. 286-1 КК України, вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, підозрюваний мешкає в іншій області.

Захисник проти клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувати інший запобіжний захід. Вона просила врахувати, що підозрюваний раніше не засуджений, має сім`ю, проживає з цивільною дружиною, мають малолітню дитину. До війни підозрюваний був працевлаштований, наразі заробляє на життя підробітками. Вживання наркотичних засобів мало короткочасний, епізодичний характер в боях загинув батько, підозрюваний перебував у пригніченому стані. При цьому, підозрюваний немає наміру переховуватися від суду, прибув у судове засідання для розгляду клопотання, хоча постійно проживає за межами м. Запоріжжя.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечував. Пояснив, що свою провину у вчиненні ДТП не заперечує, потерпілому відшкодував матеріальну шкоду у повному обсязі. Має цивільну дружину та малолітню дочку, до війни працював на кар`єрі машиністом конвеєра, проте наразі завод зупинив роботу, він заробляє на життя підробітками на будівництві.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання, слідчим суддею встановлено, що 21 листопада 2022 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Космічної зі сторони вул. Олександра Говорухи в напрямку вул. Городньої в м. Запоріжжі, зі швидкістю не менш ніж 66,83 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті м. Запоріжжя 50 км/год.

В цей же час, на нерегульований пішохідний перехід, який розташований через проїжджу частину вул. Космічної, в районі перехрестя з вул. Радіо та позначений дорожнім знаком - «5.38.1» ПДР України і дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, вийшов пішохід ОСОБА_7 , який розпочав перетин вищевказаної проїжджої частини, рухаючись справа-наліво по ходу руху автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, водій ОСОБА_5 наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичних речовин, маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , а також маючи об`єктивну можливість уникнути на нього наїзду шляхом своєчасного застосування мір гальмування керованого ним автомобіля, відповідних заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого виїхав на вказаний пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 12.4, 12.9, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому верхньої третини тіла лівої малогомілкової кістки, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день). Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета. Утворення тілесного ушкодження в умовах дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Вказані обставини підтверджуються протоколом огляду місця ДТП від 21.11.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.02.2023; висновком судово-медичної експертизи № 2037п від 06.12.2022; висновком судової фототехнічної експертизи №СЕ-19/108-22/14294-ФП від 07.12.2022; протоколом додаткового огляді місця події за участі водія ОСОБА_5 від 19.12.2022; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження механізму та обставин ДТП» № СЕ-19/108-22/15480-ІТ від 28.12.2022.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків,передбачених п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , згідно з ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Крім того, підозрюваним вчинено злочин у стані наркотичного сп`яніння, проте він під наглядом лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачена можливість призначення суворого покарання у виді позбавлення волі, запроваджений воєнний стан об`єктивно створюють певний ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

У той же час, підозрюваний вчинив злочин вперше, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, неофіційно працює, відшкодував потерпілому спричинену шкоду.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. На думку суду застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім запобіжним заходом, який може запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УXВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді на цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці до 07 квітня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу суду направити для виконання органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали 08 лютого 2023 р. о 12 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1