Провадження № 1-кп/761/3158/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_4, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5, прокурора ОСОБА_6, потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_7, обвинуваченого ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002466 від 02.09.2022, у якому

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи вказаний процесуальний документ таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК. Крім того, державний обвинувач просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, оскільки, з огляду на покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Потерпілі підтримали позицію прокурора. Не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.

Захисник не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, однак просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи необґрунтованістю визначених ризиків. Просив проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні з огляду на те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Обвинувачений не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши при цьому домашній арешт.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

Статтею 314 КПК визначено, що обвинувальний акт повертається прокурору у разі невідповідності цього документу вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, серед іншого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Кримінальне провадження відповідно до ст. 32, 33, 615 КПК підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК, підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч. 6 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч. 2 ст. 318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений, його захисник, перекладач, потерпілі та їх представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначену норму, з урахуванням висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин справи, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суддя бере до уваги, що частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування покладений обов`язок встановити існування таких складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом. Тобто, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, що вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства та шляхом застосування предмета, що спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, вказують на антисоціальну спрямованість обвинуваченого, що дає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 є неодноразово судимим, будучи військовослужбовцем неодноразово ігнорував вимоги щодо несення військової служби, честі та дисципліни. Водночас, обвинувачений не має сім`ї, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування, суд вважає, що наведений вище ризик є актуальним.

Також, не виключено, що обвинувачений з метою уникнення покарання може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми раніше наданих показань, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сукупність викладеного, приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Враховуючи наведе, суд дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою по 23 грудня 2022 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 - суд не вбачає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, його наслідки, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого, дають достатні підстави суду для висновку про необхідність не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 22, 177, 182, 183, 194, 291, 309, 314, 315, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, призначити на 13 год. 40 хв. 31.10.2022 у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23 грудня 2022 року включно.

Місцем тримання ОСОБА_3 під вартою визначити гауптвахту Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву та Київській області).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині рішення щодо обрання запобіжного заходу упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_4