Номер провадження: 11-кп/813/984/23
Справа № 511/2480/21, 1-кп/511/41/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.02.2023 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 15.02.2023, якою було задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у к/п №0000290 від 25.09.2021

установив:

Зазначеною ухвалою було задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 та змінено запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у к/п №0000290 від 25.09.2021.

Не погодившись із вказаною ухвалою, прокурор ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 15.02.2023.

Дослідивши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Положеннями ст. 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Водночас, як вбачається зі змісту вищенаведених положень, ухвала суду першої інстанції, якою змінений запобіжний із тримання під вартою на інший, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 419, 422-1, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 15.02.2023, якою було задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у к/п №0000290 від 25.09.2021 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати прокурору ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2