Справа № 362/1549/23
Провадження № 1-кс/362/280/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого механіка інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї ВОС-220789А, раніше судимого: 27.12.2019 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту на 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

16.03.2023 р. до суду звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що з 27.02.2017 р. по даний час ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №184 від 01.10.2022 р., молодший сержант ОСОБА_5 перебуває на посаді старшого механіка інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї ВОС НОМЕР_2 А військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р. №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», зброя та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї), наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) не можуть перебувати у власності громадян.

Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

Так, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 12 год. 33 хв. 11.02.2023 р., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст.ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р. №2471-XII, п. п. 1, 2, 3, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. №576, п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 р. № 622, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України незаконно придбав 106 (сто шість) патронів, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 9?18, НОМЕР_3 (дев`яносто один) патрон, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,45?39 мм, 1 (один) патрон, який належить до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62?54R мм, два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, які почав зберігати за своїм місцем проживання до моменту виявлення цього факту працівниками поліції близько 12 год. 33 хв. 11.02.2023 р. під час його перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/8560-БЛ від 07.03.2023 р., надані на дослідження 106 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими пістолетними патронами калібру 9?18, що споряджені кулями зі стальним осердям. Дані патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби. 3 числа наданих на дослідження патронів: 13 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45?39 мм, що споряджені трасуючою кулею «Т». Дані патрони виготовлені промисловим промисловим способом та придатні для стрільби; 11 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45?39 мм, що споряджені кулею «ПП » зі сталевим осердям. Дані патрони виготовлені промисловим промисловим способом та придатні для стрільби; 67 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45?39 мм, що споряджені кулею «ПС» зі сталевим осердям. Дані патрони виготовлені промисловим промисловим способом та придатні для стрільби. Наданий на дослідження 1 патрон належить до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є гвинтівочним патроном, калібру 7,62?54R мм, що споряджений трасуючою кулею «Т-46». Даний патрон виготовлений промисловим способом та складові частини патрону придатні до забезпечення проведення пострілу.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/8151-ВТХ від 03.03.2023 р. надані на дослідження предмети в спец. пакеті №АВ1 167943 є двома промислово-виготовленими, спорядженими вибуховою речовиною, корпусами ручних осколкових гранат Ф-1, які до вибухових пристроїв та бойових припасів не відносяться, а є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідних засобів детонування. Наданий на дослідження предмет в спец. пакеті № AB1167941 є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом - уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, який придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини.

14.03.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується: протоколом рапортом про кримінальне правопорушення від 11.02.2023 р., протоколом обшуку від 11.02.2023 р., який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.02.2023 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2023 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2023 р., висновком експерта № СЕ-19/111-23/8560-БЛ від 07.03.2023 р. за результатами експертизи зброї, висновком експерта № СЕ-19/111-23/8151-ВТХ від 03.03.2023 р.за результатами проведення вибухо-технічної експертизи, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 10.02.2023 р., протоколом ОМП від 10.02.2023 р., протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.02.2023, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.02.2023 р. та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі трьох до семи років. Також підозрюваний зареєстрований за межами Київської області, а саме у місті Київ, що у своїй сукупності свідчить про те, що він з метою уникнення покарання може безперешкодно покинути місто Васильків, Обухівського району Київської області та Україну, що підтверджує існування реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 являється раніше судимим, а саме: вироком від 27.12.2019 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців.

Необхідність покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого, у вищевказаному кримінальному провадженні, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, не переховуватися від органів досудового розслідування викликана необхідністю запобігти ризику передбаченого п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно ґрунтується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному 15.03.2023 р. о 08 год. 05 хв. та захиснику 16.03.2023 р. о 11 год. 00 хв., приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 11.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 6).

14.03.2023 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с.46-49).

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 підтверджується: рапортом про кримінальне правопорушення від 11.02.2023 р., протоколом обшуку від 11.02.2023 р., який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.02.2023 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2023 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2023 р., висновком експерта № СЕ-19/111-23/8560-БЛ від 07.03.2023 р. за результатами експертизи зброї, висновком експерта № СЕ-19/111-23/8151-ВТХ від 03.03.2023 р. за результатами проведення вибухо-технічної експертизи, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 10.02.2023 р., протоколом ОМП від 10.02.2023 р., протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.02.2023 р., протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.02.2023 р. та іншими матеріалами, долученими до клопотання в сукупності.

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 263 КК України, його вік та стан здоров`я; стійкість соціальних зв`язків: уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшогои механіка інженерно-авіаційної сллужби 2 авіаційної ескадрильї ВОС-220789А, раніше судимого: 27.12.2019 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту на 6 місяців, слідчий суддя вважає, за необхідне задовольнити клопотання із яким звернувся , слідчий та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, а саме п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 176, 177, 178, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого механіка інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї ВОС-220789А, раніше судимого: 27.12.2019 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту на 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту (місця проживання), в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1