У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2022 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, -
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, яке мотивує тим, що він 09.04.2020 року засуджений Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
З 13.07.2020 року по теперішній час відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки у службі пробації за місцем проживання. За цей період транспортними засобами не керував, (посвідчення здані на зберігання до ТСЦ МВС України), до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, одружений проживає разом з дружиною ОСОБА_4 , донькою - ОСОБА_5 , 2021 року народження, сином ОСОБА_6 , 2014 року народження та ОСОБА_7 , 2018 року народження.
Також ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що він є багатодітним батьком трьох дітей та отримую пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.
Після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України змушений був переселятись в іншу безпечну область, так як житловий будинок в м. Охтирка Сумської області практично зруйнований. На даний час знімаю квартиру в АДРЕСА_1 разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. В подальшому планую виїжджати за межі України, так як на території України в нього відсутнє місце проживання.
На даний час відбув практично 2/3 строку додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а тому на підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. і ст. 537 КПК України, ст. 81 КК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на невідбутий строк покарання, який становить 1 рік (один) місяць.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином. При цьому, до клопотання долучена заява ОСОБА_3 про розгляд клопотання без його участі, просить таке задовольнити.
Прокурор у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного висновку .
Судом встановлено, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2020 року справа № 583/4608/19, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання
Відповідно до ст.537 КПК України передбачено вирішення питань під час виконання покарань, в тому числі про звільнення від покарання.
Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України, вирішення питань під час виконання покарань віднесено до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Разом з цим, суду не надано жодних доказів, що вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2020 року перебуває на виконанні в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання підлягає поверненню заявнику, з роз`ясненням того, що таке повернення, не позбавляє засудженого ОСОБА_3 права повторного звернення з даним питанням до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок стосовно нього.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.7,9,537, 539, 369-372 КПК України, суд,-
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - повернути заявнику.
Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок стосовно засудженого в порядку Кримінального процесуального Кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1