Дата документу 22.02.2023
Справа № 501/3767/22

ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи 501/3767/22 провадження 1-кс/501/179/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000927 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2022 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Іллічівськ (Чорноморськ), громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

21 лютого 2023 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000927 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_5 .

В обгрунування клопотання зазначає, що у невстановленому слідством час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, при цьому об`єктом свого злочинного посягання він визначив грошові кошти, що належать родині ОСОБА_7 та зберігаються за адресою: АДРЕСА_2 .

27 грудня 2022 року близько 19 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, одягнувши балаклави та рукавиці, потрапили на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь придбаний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J1» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-карту здійснив дзвінок з вказаного мобільного телефону з сім-картою № НОМЕР_3 на мобільний телефон ОСОБА_8 та під приводом несправності його автомобіля викликав останнього на подвір`я вказаного домоволодіння. Дочекавшись доки ОСОБА_8 вийде з приміщення будинку, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою накинулись на ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав на землю, та почали застосовувати до ОСОБА_8 фізичне насильство у вигляді нанесення ударів руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв обличчя та волосистої частини голови, гематоми параорбітальної ділянки, губи. Після чого ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, затягли ОСОБА_8 до будинку, де в коридорі побачили ОСОБА_9 . З метою подолання опору потерпілих ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, використовуючи заздалегідь підготовлену липку стрічку- скотч зв`язали руки та ноги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також заклеїли їм очі та роти. Позбавивши потерпілих можливості для опору, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, залишивши потерпілих в коридорі, увійшли до кабінету ОСОБА_9 , де з сумки дістали грошові кошти в сумі 380 000 гривень та 3000 доларів США, що станом на 27 грудня 2022 року становило 109 710 гривень та банківську картку АТ «ОТП БАНК» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_4 .

Заволодівши майном, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа покинули будинок та залишили місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа розпорядились викраденим майном на власний розсуд, розділивши між собою викрадені грошові кошти.

28 грудня 2022 року ОСОБА_11 був затриманий в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.

29 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 30 грудня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року строк дії запобіжного заходу встановлений до 25 лютого 2023 року.

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, не перестали існувати .

Так, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання судом його винним, санкція ч.4 ст. 187 Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 років до 15 років з конфіскацією майна , цей ризик має також підтверджується подіями при його затриманні;п. 2 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, а також на іншого фігуранта , який досудовим слідством встановлений як - ОСОБА_12 , котрий перебуває на теперішній час у розшуку; п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме грошові кошти, якими ОСОБА_5 заволодів разом з ОСОБА_12 під час вчинення злочину, одягу, масок- «балаклав», інших речей, що можуть мати значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За вищевказаними підставами вважає , що вказані вище ризики не перестали існувати, тому більш м`який запобіжний захід не може забезпечити ефективного досудового розслідування враховуючи обставини скоєння злочину.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, прохала його задовольнити. Окрім вказаного вище показала ,що по справі призначені судові експертизи , які на теперішній час не проведені , враховуючи завантаженість експертної установи. Окрім того, надано тимчасовий доступ до телекомунікаційних каналів зв`язку , результати якого надійшли до ВП лише 7 лютого 2023 року, готується аналітична довідка щодо з`єднань . Другий фігурант ОСОБА_12 оголошений у розшук і перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може попередити останнього та перешкодити його затримки . Також досудовим слідством проводяться розшукові дії щодо знаряддя кримінального правопорушення та речей потерпілих , які можуть бути знищені і мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином зазначені ризики на теперішній час не перестали існувати , і за для закінчення досудового слідства вважає, що саме тримання під вартою підозрюваного може забезпечити мету досудового розслідування. Інша міра запобіжного заходу враховуючи, обставини скоєння кримінального правопорушення не будуть відповідати забезпеченню мети досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що він соціальна людина , є наставником по кікбоксінгу для дітей , навчання яких проводив на базі Малодолінської ЗОШ №1, він дійсно розлучений але спілкується зі своєї дружиною з приводу виховання дитини. Показав, що 28 грудня 2022 року він перебував зі своєю дитиною ,що свідчить про його не причетність до злочину. Щодо затримання зазначив , що його переслідували цивільні автомобілі, йому не було повідомлено про зупинку ,лише після того як стали стріляти він зупинився , відкривши вікно висунув руки,при цьому в руках він тримав телефон , який випав. Зазначив , що при обшуку його автомобіля йому було підкинуто банківську карту потерпілої, про що він писав заяву до ДБР. Дійсно підтвердив , що знайомий з ОСОБА_12 , який напередодні просив його купити sim карту для телефону , а 28 грудня 2022 року дзвонив щоб дізнатися чи цікавилися цим інші особи. Зазначив , що у нього проводився обшук , будь - яких речей пов`язаних зі злочином вилучено не було . Щодо свідків зазначив ,що допитувалась свідок яка вказала ,що він купував сім карту в магазинів, про що він і не заперечував. Вважає що клопотання слідчого не обґрунтовано, просить в його задоволені відмовити , або замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Захисник ОСОБА_6 надав до суду письмові заперечення щодо підстав продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 вважав, що прокурором не обґрунтовано клопотання про продовження строку тримання під вартою, у суду є всі підстави застосувати більш м`який запобіжний захід. Вказав що єдиною підставою затримання ОСОБА_5 є вилучена банківська картка , яка йому була підкинута , досудовим слідством не доведено ,що на неї є відбитки ОСОБА_5 , взагалі про банківську картку потерпіла не повідомляла ,лише після того як її вилучили вона появилась в поясненнях.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити зазначив, що в матеріалах справи є докази які вказують на причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, в сукупності з наведеними в клопотанні підставами, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, а також виконати завдання досудового розслідування щодо розкриття злочину.

Слідчій суддя вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази надані до клопотання приймає рішення про таке.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000927 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу від грудня 2022 року ОСОБА_5 був затриманий , в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України , та останньому повідомлено підстави затримання, а саме що така дія проводиться в рамках кримінального провадження № 0000927 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2022 року, та він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

29 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором та слідчим доведено ,що досудовим слідством проводяться процесуальні та розшукові дії щодо встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні. На теперішній час по справі призначені судові експертизи висновки яких , не отримані, і мають суттєве значення для досудового розслідування.

В тому числі призначена трасологічна експертиза за для виявлення відбитків пальців на банківський картки , що належить потерпілій , і яка була вилучена при обшуку машини ОСОБА_5 28 грудня 2022 року.

Матеріали справи містять протокол допиту у якості потерпілого ОСОБА_8 від 28 грудня 2022 року , який в своїх поясненнях вказує на крадіжку зі сумочки ОСОБА_9 вилученої у ОСОБА_5 картки.

26 січня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_13 , та враховуючи його відсутність за місцем мешкання ,останнього оголошено у розшук.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 25 лютого 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючи особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу та враховує, особу підозрюваного ОСОБА_5 , як у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також , слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились. Окрім того наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу стороною захисту суду не надано.

Тому, доводи сторони захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою , також вони є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, та підтверджують відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Оскільки, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_5 хоча раніше не судимий, має неповнолітню дитину, але обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, тому може переховуватися від суду, впливати на свідків, іншого фігуранта , яки й оголошений у розшук, чим може перешкоджати кримінальному провадженню , що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи положення п.1 ч.4 ст. 183 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України застава судом не визначається.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходи враховуючи вищевказане задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000927 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2022 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 25 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 22 лютого 2023 року у залі судових засідань № 35/1 Іллічівського міського суду Одеської області.

Слідчій суддя