Справа № 366/444/23
Провадження № 1-кп/366/120/23
В И Р О К

Іменем України

03 березня 2023 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №00009544 від 06.12.2022 року, з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радофініково, Тоснецького р-ну, Ленінградської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця-санітара 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення 22 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому звання «солдат», зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Іванківського районного суду надійшло кримінальне провадження №00009544 від 06.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця-санітара 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення 22 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому звання «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 03.08.2022 рокуо 21 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 18.01.2023 року о 12 год. 15 хв., солдат ОСОБА_5 був затриманий слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслдідувань, розташованого у м.Києві за адресою: вул. Пушкіна 8, с. Флярківка, Кам`янського району, Черкаської області.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крам строкової служби).

До початку судового розгляду, 03 березня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №00009544 від 06.12.2022 року, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , відомості стосовно якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, з іншої сторони, на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за адресою: вул. Поліська, 28, м. Київ, уклали угоду про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст. 407 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.52 ст. 407 КК України, узгоджують вид покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Сторони розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання в виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Ч.8 ст. 469 КПК України: обвинуваченим у злочині є одна особа, з якою досягнуто угоду про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який ініціював укладення угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, ОСОБА_3 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання в виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду, укладену 03 березня 2023 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №00009544 від 06.12.2022 року, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців, з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 18.01.2023 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1