Справа №522/1038/23
Провадження №1-кс/522/347/23
УХВАЛА

17 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, з середньою освітою, незаміжню, офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 05.07.2021 Ковпаківьким районним судом м. Суми за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 80 годин,

підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 05.01.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області капітан ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679 від 05.01.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке обґрунтоване наступним.

СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000679 від 05.01.2023 року.

Так, 02.01.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 № 2500-ІХ) та від 7 листопада 2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, знаходилися площі Старосінна в м. Одесі, де помітили раніше знайому ОСОБА_8 - потерпілу ОСОБА_10 , яка відпочивала з сім`єю та запропонували останній розпити спиртні напої.

Приблизно о 20 год 30 хв., коли потерпіла збиралася йти додому, в цей час та місці у ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначили речі, належні потерпілій ОСОБА_10 .

Діючи з прямим умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прослідували за потерпілою та наздогнавши її, ОСОБА_5 застосовувала насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої, що виразилось у нанесені удару кулаком в область голови, після чого удар кулаком в область голови наніс ОСОБА_8 , від якого потепліла втратила рівновагу та впала на землю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 продовжила нанесення ударів потерпілій, з метою подавлення супротиву останньої, а в цей час ОСОБА_8 , схопивши та обшукавши сумку потерпілої, відкрито заволодів телефоном марки «Xiaomi Redmi 8», в корпусі сірого кольору з сім-картою мобільного оператора ВФ «України», з абонентським номером « НОМЕР_1 №, вартістю 2500 гривень, мобільним телефоном марки «Nomi», в корпусі червоного кольору, з сім-картою мобільного оператору ПрАТ «Київстар», з абонентським номером « НОМЕР_2 », вартістю 300 гривень, та грошовими коштами у розмірі 800 грн.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 3600 гривень.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я, вчинене в умовах воєнного стану.

13.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за скоєння якого їй у разі визнання винуватою загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана та її захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000679 від 05.01.2023 року.

Так, 02.01.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 № 2500-ІХ) та від 7 листопада 2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, знаходилися площі Старосінна в м. Одесі, де помітили раніше знайому ОСОБА_8 - потерпілу ОСОБА_10 , яка відпочивала з сім`єю та запропонували останній розпити спиртні напої.

Приблизно о 20 год 30 хв., коли потерпіла збиралася йти додому, в цей час та місці у ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначили речі, належні потерпілій ОСОБА_10 .

Діючи з прямим умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прослідували за потерпілою та наздогнавши її, ОСОБА_5 застосовувала насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої, що виразилось у нанесені удару кулаком в область голови, після чого удар кулаком в область голови наніс ОСОБА_8 , від якого потепліла втратила рівновагу та впала на землю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 продовжила нанесення ударів потерпілій, з метою подавлення супротиву останньої, а в цей час ОСОБА_8 , схопивши та обшукавши сумку потерпілої, відкрито заволодів телефоном марки «Xiaomi Redmi 8», в корпусі сірого кольору з сім-картою мобільного оператора ВФ «України», з абонентським номером « НОМЕР_1 №, вартістю 2500 гривень, мобільним телефоном марки «Nomi», в корпусі червоного кольору, з сім-картою мобільного оператору ПрАТ «Київстар», з абонентським номером « НОМЕР_2 », вартістю 300 гривень, та грошовими коштами у розмірі 800 грн.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 3600 гривень.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я, вчинене в умовах воєнного стану.

13.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_10 про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої гр. ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 : протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду предмета (квитанція з ломбарду); іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи викладене, з урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної докази, у своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесено до категорії тяжких злочинів.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрювана є раніше судимою особою та розуміючи важкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 була раніше засуджена за корисливий злочин, станом на теперішній час їй також інкримінується вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів, підозрювана не працює, у неї відсутні кошти на проживання та міцні соціальні зв`язки, що свідчить про наявність ризику вчинення нею інших корисливих кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи, що злочин вчинено з застосуванням насильства, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваної не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 05.01.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 56 (п`ятдесят шість) днів, але в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.03.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з дня постановлення ухвали слідчого судді, тобто з 17.01.2023 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1