Справа № 953/2676/23
н/п 1-кс/953/2644/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова скарги потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 31 березня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000399 від 05.04.2020

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року за №0000570.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. А відтак є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, слідчий не в повній мірі врахував висновки авто технічної експертизи, на призначив комплексну комісійну експертизу з залученням спеціалістів в галузі судової медицини та авто технічних, трассологічних досліджень, оскільки лише посилання на те, що ОСОБА_6 міг втратити свідомість не свідчіть про відсутність в його складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України. Також, слідчим не була надана оцінка тих обставин, що ОСОБА_7 мав захворювання з 2003 року, а тому не міг не знати про заборону сідати за кермо та небезпеку під час руху, і всі ці нез*ясовані обставини перешкоджають прийняттю законного та обґрунтованого рішення по провадженню.

ОСОБА_4 в обґрунтування своєї скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року зазначає, що з прийнятим рішенням слідчого не погоджується, оскільки воно прийнято без всебічного дослідження всіх обставин справи, без проведення необхідних слідчих дій у повному обсязі. Так, слідчий посилався лише на висновок комісійної судово-медичної експертизи від 17.07.2021 року, яким не стверджується, але і не заперечується можливість втрати свідомості ОСОБА_6 в момент зміни напрямку руху, що є неприпустимим, та все було надано оцінки іншим доказам по справі. Слідчий у постанові також не визначився щодо наявності в діях ОСОБА_6 порушень п. 2.9 ПДР України, що на його думку є суттєвим недоліком досудового слідства та підставою для скасування даного рішення.

В судове засідання заявники не з`явилися, скерували до суду заяви про розгляд скарг без їх участі, скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти скасування постанови.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №00000399 від 05.04.2020, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №00000399, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2020 за ч.2 ст. 286 КК України за фактом ДТП 04.04.2020 року та отримання тілесних ушкоджень пасажиром ОСОБА_8 , від яких померла на місці пригоди.

31.03.2023 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 00000399, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану заявниками скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути

ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя вважає, що скаржниками не порушено строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки оскаржувана постанова отримана скаржниками 03.04.2023, а до суду скаржники зі скаргами звернулися 10.04.2023 року та 12.04.2023 року, тобто в межах передбаченого законом десятиденного строку з моменту отримання спірної постанови.

Також, слідчим суддею встановлено, що 05.04.2020 року за фактом ДТП 04.04.2020, під час якого пасажир ОСОБА_9 від отриманих ушкоджень померла, було відкрито кримінальне провадженні за ч.2 ст. 286 КК України та внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000399.

За представленими матеріалами, постановою слідчого від 31.03.2023 року кримінальне провадження за № 00000399 було закрито, яке і є предметом даного оскарження.

В ч. 5 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим при винесенні постанови від 31.03.2023 року не виконані всі вимоги чинного законодавства щодо з*ясування повних обставин, які підлягають з*ясуванню для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи.

Так, слідчим не була надана належна оцінка всіх проведених під час досудового розслідування експертиз за показаннями всіх учасників подій, в тому числі висновкам, які зазначені у експертизах комісійної судово-медичної від 29.06.2021 року та судової автотехнічної від 22.12.2021 року щодо стану здоров*я ОСОБА_6 в момент зіткнення та наявності в його діях порушень ПДР України, відсутність належних даних про проведення комісійної судово-медичної експертизи на підтвердження стану здоров*я ОСОБА_6 в момент зіткнення, та не надано оцінку іншим доказам, отриманим під час досудового розслідування, та не проведені інші передбачені КПК України слідчі дії для повного, всебічного та об*єктивного розгляду кримінального провадження щодо з*ясування складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України в діях учасників ДТП.

Також, зазначаю, що дані на підтвердження смерті ОСОБА_6 не надані і навіть в подальшому наявність таких відомостей не є підставою для закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, дослідивши всі ці обставини і матеріали кримінального провадження, які надані до слідчого судді, приходжу до висновку, що постанова від 31.03.2023 року про закриття провадження винесена передчасно, без з*ясування всіх обставин, а тому підлягає скасуванню для повного, всебічного та об*єктивного розгляду.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів всіх учасників, в тому числі і заявників.

Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скарги потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року - задовольнити.

Постанову старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 31 березня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000399 від 05.04.2020 - скасувати.

Продовжити досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000399 від 05.04.2020 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1