Справа № 495/6850/22
№ провадження 1-кс/495/2193/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001058 від 08.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від 12.09.2022 по справі № 495/6850/22 накладено арешт на велосипед з металевою рамою, яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що був вилучений за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Космонавтів 9-А.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_5 , а саме за фактом викрадення дитячого візка біло-зеленого кольору з під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 .

Слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області визнано речовим доказом - велосипед з металевою рамою яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що був вилучений за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Космонавтів 9-А. Однак слідчим не встановлено яким саме чином зазначені речі співвідносяться із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, та яким чином вказані речі відносяться до факту таємного викрадення майна ОСОБА_5 , на підставі чого власник просив скасувати арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2022.

Позиції сторін.
В судове засідання власник майна не з`явився, просив клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засіданні не з`явились, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.
Мотивація суду.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.
Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001085 надано належним заявником.
В рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001085 ухвалою слідчого судді по справі №495/6850/22, провадження 1-кс/495/1855/2022 було накладено арешт на велосипед з металевою рамою яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на який поміщено бірку з пояснювальним надписом та підписами понятих; рама дитячої коляски, металева, білого кольору з чорними пластиковими кріпленнями марки «Lara» на яку поміщено бірку з пояснювальним надписом та підписами понятих; люлька з дитячої коляски вкрита тканиною зеленого кольору, та вставками білого кольору з зеленими квітами, сумка до коляски в якої знаходяться 5 шт дитячих іграшок та пакет з підгузками, та тканинна частина коляски багажник, чорного кольору на які поміщено бірку з пояснювальним надписом та підписами понятих; 2 колеса від дитячої коляски, на які поміщено бірку з пояснювальним надписом та підписами понятих; велосипед дитячий, триколісний з металевою рамою, синього кольору, на який поміщено бірку з пояснювальним надписом та підписами понятих; дитяча постіль (бортики) рожевого кольору та коврик дитячий круглої форми, блакитного кольору, які поміщено до пакету №INZ4022571, що вилучені в ході проведення огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 , для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз.
Заявником ОСОБА_3 зазначається, що накладення арешту відбувалось за її відсутністю, вона є законним власником велосипеду з металевою рамою, яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. У клопотанні власник майна вказує на втрату потреби застосування арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.
В ході дослідження протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25.10.2022 встановлено, що в результаті проведеного огляду з подвір`я останнього було вилучено велосипед з металевою рамою, яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Зазначений велосипед знайома підозрюваного ОСОБА_7 залишила підозрюваному для виконання ним ремонтних робіт та перефарбування.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ,який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Порядок зберігання речових доказів регулюється відповідно до діючої «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», затвердженої спільним Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.
Згідно п.19 даної Інструкції зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв та механізмів, які визнані речовими доказами, якщо вони не можуть бути передані власникові, його родичам або іншим особам, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до кримінальної справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.
В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреби.
Скасування арешту вказаного майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі.
Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи висновки проведеного криміналістичного дослідження, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення відпала, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001058 від 08.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від 12.09.2022 у справі № 495/6850/22 на велосипед з металевою рамою, яка на момент огляду має сліди зміни краски, бежевого кольору, марки «Azimut», номер рами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що був вилучений за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Космонавтів 9-А.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1