ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3214/22 Справа № 185/4865/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

якою відмовлено у задоволені заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою звільнити її умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вона офіційно працює, вчасно з`являється за кожним викликом до ДУ "Центр пробації" та має на утриманні неповнолітню дитину, 2006 року народження.

Звертає увагу на те, що в країні введений воєнний стан, а тому їй треба бути готовою у будь-який час виїхати в безпечне місце.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року відмовлено у задоволені заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, оскільки на час звернення засудженої ОСОБА_7 до суду з вказаним клопотанням встановлений вироком суду іспитовий строк не закінчився і фактично основне покарання не відбуте, від його відбування засуджена не звільнена, передбачені законом підстави звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування додаткового покарання відсутні.

Заслухавши доповідь судді, засуджену, яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Розглядаючи заяву засудженої про умовно-дострокове звільнення, суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженої та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного додаткового покарання, пославшись на відсутність підстав для такого звільнення, з чим погоджується колегія суддів.

Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно із ч.3 ст.55 КК України, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом першої інстанції встановлено, що встановлений вироком суду іспитовий строк не закінчився, основне покарання не відбуте, а тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання, з чим погоджується колегія суддів.

З урахуванням наведеного, доводи засудженої про те, що вона офіційно працює, вчасно з`являється за кожним викликом до ДУ "Центр пробації", має на утриманні неповнолітню дитину, 2006 року народження, а також, що в країні введений воєнний стан не можуть бути взяті до уваги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви засудженої, оскільки встановлений вироком суду іспитовий строк не закінчився, а тому у задоволенні вимог апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року щодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 О ОСОБА_8 Н ОСОБА_9