ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1200/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/160/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001259 від 22.09.2022, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смирнівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, безробітного, не одруженого, не військовозобов`язаного, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винним та засуджено за частиною 1 статті 263 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі статті 76 КК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що у невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду дату і час, за невстановлених обставин, у ОСОБА_7 виник умисел на придбання і зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_7 , у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав два пістолета «ПМ», калібру 9 мм (9х18ПМ), які є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, 31 патрон калібру 9 мм і 16 патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами та залишив їх при собі, тим самим незаконно придбав.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , переніс один пістолет «ПМ» за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , а другий пістолет «ПМ» та 31 патрон калібру 9 мм і 16 патронів калібру 5,45 мм залишив під капотом автомобіля марки «BMW», 728і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 31.08.2022 року.

31.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, в період часу з 06:33 по 07:26, проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено пістолет моделі «ПМ», калібру 9 мм (9х18ПМ), який згідно висновку експерта №СЕ-19/121-22/11377- БЛ від 02.09.2022 року, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - некомплектним самозарядним пістолетом заводський номер якого знищено.

Крім цього, 31.08.2022 року в автомобілі марки «BMW», 728і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, в період часу з 07:46 по 08:20, проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено пістолет моделі «ПМ», калібру 9 мм ( НОМЕР_2 ), який згідно висновку експерта № СЕ-19/121-22/11378-БЛ від 01.09.2022, є бойовою нарізною вогпепальною зброєю - самозарядним пістолетом, із заводською серією/номером НОМЕР_3 , та 16 патронів, які згідно висновку експерта №СЕ-19/121-22/11376-БЛ від 02.09.2022 року є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45 х39 АК (з кулею із сталевим осердям), що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети) та 31 патрон, які є боєприпасами - пістолетними патронами калібру 9х18 ПМ, призначеними для пістолетів системи Макарова (ПМ), а також зброї відповідного калібру та типорозміру патронника, які ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу до 31.08.2022 року.

Не погодившись з зазначеним вироком, прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області подана апеляційна скарга, при цьому не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій засудженого, останній вважає, що вказаний вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням кримінального закону, який підлягає застосуванню.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 змінити та призначити ОСОБА_7 за частиною 1 статті 263 КК України покарання із урахуванням вимог статті 69-1 КК України у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на 3 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що відповідно до вимог статті 69-1 Кк України, за наявності обставин, щопомякшують покарання, передбачених пуктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своїї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання,передбаченої відповідної санкції статті.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанцї, відповідно до статті 66 КК України, визнано обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_7 - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України не встановлено. При цьому будь-якої матеріальної шкоди злочином не завдано, і таким чиномне має необхідності враховувати таку помякшуючу обставину, як відшкодування збитків.

Апелянт вважає, що вищевказані обставини є підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за правилами статті 69-1 КК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, районним судом врахувано, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину. Визначено обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України щире каяття обвинуваченого та встановлено відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Поміж з цим, суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме статтю 69-1 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів. Крім того, при звільнені особи від відбуття покарання на підставі статті 75 КК України суд має врахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, які в сукупності свідчать про можливість виправлення цієї особи без відбування покарання.

Положення статті 69-1 КК України передбачають, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається з положень частини 1 статті 263 КК України незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або фальсифікація, незаконне видалення чи зміна її маркування, або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 69-1 КК України, строк покарання за частиною 1 статті 263 КК України, не може перевищувати двох третин максимального строку покарання - 4 років 8 місяців позбавлення волі, суд апеляційної інстанції, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок у відповідній частині зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування статті 69-1 КК України.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_7 необхідно вважати засудженим за частиною 1 статті 263 КК України, з застосуванням статті 69-1 КК України до покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі, та застосувати до останнього вимоги статті 75 КК України звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Керуючись статтями 405, 407, 408 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2022 стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за частиною 1 статті 263 КК України, з застосуванням статті 69-1 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: