гСправа № 358/690/22 Провадження № 1-кп/358/210/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Богуслав

Богуславський районни й суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кп/358/210/22 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богуслав Київської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимої, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09 листопада 2016 року Богуславським РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 - 13.06.2022 приблизно о 13 год. 00 хв. разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 проводила час відпочинку в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що по АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої.

Під час відпочинку ОСОБА_8 поклала належний їй мобільний телефон марки «Redmi 9 А» на лавку у приміщенні кафе та вийшла з приміщення.

Того ж дня, 13.06.2022 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе «Ореол», що по вул. Мисайлівська, 12 А, м. Богуслав Обухівського району Київської області, помітила вказаний телефон на лаві у приміщенні даного кафе та у неї виник корисливий умисел на заволодіння вказаним чужим майном.

13.06.2022 приблизно о 14 год. 32 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi 9 А» ІМЕІ: НОМЕР_4 , належний ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинула, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи від 27.06.2022 № 1597/22 ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3079,30 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення є особисті покази обвинуваченої, надані нею в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялася у скоєному та зазначила, що дійсно в період воєнного стану в Україні вчинила кримінальне правопорушення, а саме: 13.06.2022 приблизно о 13 год. 00 хв. разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 відпочивала в кафе «Ореол» по АДРЕСА_2 , де вони розпивали спиртні напої. В подальшому, на лаві у приміщенні даного кафе побачила мобільний телефон, який залишила ОСОБА_8 . Того ж дня, приблизно о 14 год. 32 хв. діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi 9 А», який належить ОСОБА_8 та покинула місце злочину.

Просила суд суворо її не карати, врахувати її щире каяття, наявність родини, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей та врахувати факт повного відшкодування завданих потерпілій збитків у вигляді повернення мобільного телефону.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. В судове засідання надала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі та зазначила, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 вона не має, матеріальні збитки їй були відшкодовані під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого мобільного телефону. Щодо міри покарання обвинуваченій, то вона повністю покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченої, суд вважає, що подія вищеописаного кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Така позиція суду ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростована іншими доказами у справі, тому і покладена в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 17 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, розглядаючи питання призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, Європейський суд з прав людини вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона офіційно не працевлаштована, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за даними наявної документації на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога - не перебуває, одружена, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не є особою з інвалідністю.

Суд також враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого ризик вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує, що нею вчинено тяжкий злочин, за який санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Крім того, суд враховує, що на досудовому слідстві ОСОБА_4 добровільно відшкодувала заподіяну шкоду, щиро покаялася у вчиненому, а тому її виправлення можливо без відбування призначеного покарання в умовах здійснення контролю за її поведінкою. Такі висновки суду не суперечать висновкам органу пробації, які містяться в матеріалах справи.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, характеристику обвинуваченої, її відношення до скоєного, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, відсутність будь-яких тяжких наслідків, на думку суду до обвинуваченої можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Суд також вважає, що необхідно скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 20.07.2022 на речові докази по справі на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 20 липня 2022 року на речові докази по справі, на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Redmi 9 А» ІМЕІ: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального поліетиленового пакету INZ № 1007785 та опечатано з підписами слідчого та понятих, який передано на зберігання в кімнату речових доказів відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1597/22 від 27.06.2022 на загальну суму 180 (сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1