Справа № 635/625/23
Провадження № 1-кп/635/90/2023
У Х В А Л А

16 березня 2023 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків - прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Прокурор зазначив, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не маючи постійного та тимчасового джерела прибутку, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 22 КПК України, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує характером та обставинами вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявністю потерпілих та свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що обвинувачений фактично мешкає в одному населеному пункті разом з іншими допитаними особами, а також може мати інформацію щодо їх фактичного місця перебування, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що обставини вчинених злочинів та відсутність у обвинуваченого законних джерел доходів, свідчить про те, що останній може продовжувати злочинну діяльність, й надалі вчиняти злочини, включаючи корисливі, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування обвинуваченого в даний час у суспільстві.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 173670,00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2022 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 03 лютого 2023 року, який полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покладено на ОСОБА_3 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжувався Харківським районним судом Харківської області, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2023 року на два місяці - до 03 квітня 2023 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого спливає 03 квітня 2023 року.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, зміст пред`явленого обвинувачення, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні низки умисних злочинів, у тому числі тяжкому злочині, за який санкція статті кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Обвинувачений не має місця роботи або навчання, а також законного джерела доходів, судом також не встановлено наявності будь-яких зв`язків обвинуваченого з державою.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу, є об`єктивні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, а відтак останній може здійснювати вплив як на потерпілих, так і свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому достовірно відомі.

Оцінюючи ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, в тому числі корисливого, офіційно не працевлаштований, законних джерел заробітку не має. Вказані обставини в сукупності об`єктивно свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення правопорушень та наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, суд вважає наявними підстави для продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням вказаних обов`язків, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181,194, 315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці - до 16 травня 2023 року.

Зобов`язати ОСОБА_3 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

Попередити ОСОБА_3 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії, є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 16 травня 2023 року.

Ухвалу про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 березня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1