ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3130/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/634/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

користувача майна ОСОБА_7 ,

представника користувача майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000315, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 , за погодженням з процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке в ньому вказано.

Під час досудового розслідування встановлено, що 29 вересня 2022 року головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_7 в акваторії річки Дніпро на території Запорізької області здійснював незаконний водний добувний промисел, а саме вилов особин раків, що заподіяло істотну шкоду.

29 вересня 2022 року, після закінчення огляду місця події, судно самохідно-моторне, прогулянкове «Казанка 5М3», № НОМЕР_1 , бортовий реєстраційний номер МЕЛ-0095-К, 1982 року випуску з двигуном підвісним «Yamaha», № НОМЕР_2 , 60 к.с. тимчасово вилучено.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вказане судно є речовим доказом і накладення арешту на нього необхідно для забезпечення кримінального провадження, а саме збереження судна в тому ж стані, в якому воно перебувало на момент вчинення кримінального правопорушення, з метою унеможливлення його відчуження, приховування, підміни.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що зазначене судно було належно визнано речовим доказом, оскільки воно має значення для ефективного здійснення досудового розслідування, адже могло використовуватися як знаряддя вчинення злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду від 5 жовтня 2022 року арештоване майно, яке було безпідставно вилучено, жодного відношення до кримінального провадження не має, на ньому не виявлено слідів кримінального правопорушення, знаряддя начебто незаконного вилову біоресурсів, воно не фіксує відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, не є його знаряддям й воно не було здобуто у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що жодного обґрунтування за якими критеріями вилучене майно відповідає поняттю «речові докази» в ухвалі не зазначено, як і не вказано в відповідному клопотанні слідчого про накладення арешту на це майно.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не з`ясував яким саме чином слідчий визначив розмір завданої істотної шкоди, яким чином він це обрахував.

Вказує, що слідчим суддею також не досліджено те, що слідчий не вилучив живі біоресурси раки, не зазначив їх кількість та стан, і це не зазначив в клопотанні про накладення арешту.

Крім того зазначає, що слідчий суддя не надав йому можливості надати пояснення стосовно обставин, за яких в човні знаходились біоресурси раки.

Зауважує, що він жодним чином не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення будь-якого злочину, станом на 8 год. 29 вересня 2022 року він був звільнений з раніше займаної посади за погодженням сторін, на момент вилучення в нього майна він був цивільною особою, а не службовою особою, як зазначено в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду користувач майна ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу без доповнень.

Представник користувача майна адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу та вказав, що на момент вилучення ОСОБА_7 керував човном, який належить його батьку. Зазначив, що за 3 місяці досудового розслідування не було проведено жодної слідчої дії.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін. Вважала, що вилучені в ході огляду місця події човен та двигун відповідають критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки саме з цього човна було вилучено 6 пакетів незаконно виловлених раків.

Заслухавши доповідь судді, користувача майна та його представника, прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на судно самохідно моторне, прогулянкове «Казанка 5М3», №10432, бортовий реєстраційний номер МЕЛ-0095-К, 1982 року випуску з двигуном підвісним «Yamaha», № НОМЕР_2 , 60 к.с, слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 29 вересня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (а.с. 7).

Із фабули витягу з ЄРДР за №0000315 вбачається, що 29 вересня 2022 року головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_7 в акваторії річки Дніпро на території Запорізької області здійснював незаконний водний добувний промисел, а саме вилов особин раків, що заподіяло істотну шкоду (а.с. 7).

З протоколу місця огляду від 29 вересня 2022 року вбачається, що з місця події було виявлено та вилучено в тому числі судно самохідно моторне, прогулянкове «Казанка 5М3», № НОМЕР_1 , бортовий реєстраційний номер МЕЛ-0095-К, 1982 року випуску з двигуном підвісним «Yamaha», № НОМЕР_2 , 60 к.с. (а.с. 8-15).

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 30 вересня 2022 року, вказане в клопотанні майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 18-19).

Так, як випливає із вищезазначеного, на даний час триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, за яким кримінальна відповідальність наступає за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Із протоколу огляд місця події вбачається, що під час огляду вказаного в клопотанні судна, в ньому знаходились мішки в кількості 6 штук, в яких виявлено 138 особин раків, які є предметом вказаного кримінального правопорушення.

Як випливає із письмових пояснень ОСОБА_7 , він 28 вересня 2022 року о 15 год. 16-30 год. в с. Канівське забрав свого знайомого та разом з ним на човні «Казанка» відправився перевіряти встановлені раколовки. Зранку, 29 вересня 2022 року його знайомий ОСОБА_10 разом з ним перебрав раколовки та вони відібрали більш крупного рака та помістили їх в 6 мішків. Після чого, разом з Кирилом вони направились на човні до туристичної бази «Прогрес». Після того, як вони прибули до вищевказаної бази та почали розвантажувати мішки вони були затримані співробітниками поліції (а.с. 16-17).

Тобто, із вищевказаного випливає, що зазначений в клопотанні слідчого судно є знаряддям вчинення кримінального право рушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане в клопотанні судно самохідно-моторне, прогулянкове «Казанка 5М3», № НОМЕР_1 , бортовий реєстраційний номер МЕЛ-0095-К, 1982 року випуску з двигуном підвісним «Yamaha», № НОМЕР_2 , 60 к.с. є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та свідчить про наявність обґрунтованих підстав для звернення із клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України.

Крім того, власники арештованого майна не позбавлені права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи з приводу вилучення живих біоресурсів раків не розглядаються апеляційним судом, оскільки не були предметом розгляду слідчим суддею.

Щодо доводів апелянта з приводу того, що він є цивільною особою, а не службовою особою, як зазначено в матеріалах кримінального провадження, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки питання наявності чи відсутності факту вини, кваліфікації правопорушення є предметом розслідування в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000315, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 . Гончар

Дата документу Справа № 333/3130/22