Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гришківці Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.343 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим йому обвинуваченням, а саме в умисному впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов'язків або добитися прийняття незаконного рішення, що вчинені службовою особою з використанням свого службового становища та перешкодили затриманню особи, яка вчинила злочин, - за недоведеністю, а також за відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.343 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на підставі наказу Голови Національної поліції України №30 о/с від 07 листопада 2015 року на посаді начальника Сарненського ВП, будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», представником влади, маючи спеціальне звання - підполковник поліції, діючи умисно, всупереч інтересам служби та вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, п.2 ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, п.г.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.3, 5 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», перевищуючи надану йому владу та протиправно використовуючи своє службове становище і авторитет посади, яку він обіймає, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.343 КК.

Так, в період часу з 15 березня 2016 року по 16 березня 2016 року інспектори Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області (далі - Сарненського ВП) ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», представниками влади, згідно плану відпрацювання щодо незаконного видобутку бурштину-сирцю на території Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, затвердженого т.в.о. начальника Сарненського ВП ОСОБА_14 15 березня 2016 року, вживали заходів по виявленню фактів незаконного видобутку бурштину-сирцю. Біля 23 год. 15 березня 2016 року, перебуваючи в урочищі «Йолки» поблизу с. Федорівка Сарненського району Рівненської області, ними було виявлено факт незаконного видобутку невстановленими особами бурштину-сирцю за допомогою трьох мотопомп кустарного виробництва.

О 23 год. 07 хв. ОСОБА_7 по мобільному телефону повідомив про вказаний факт старшого інспектора - чергового Сарненського ВП ОСОБА_15 та попросив направити на місце події слідчо-оперативну групу Сарненського ВП, з метою проведення документування вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 КК.

Близько 23 год. 33 хв. 15 березня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сарни Рівненської області в зоні дії базової станції зв`язку ПрАТ «Київстар», що розташована за адресою м. Сарни вул. Куликова, 7, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, під час розмови з ОСОБА_9 по мобільному телефону, дав йому усну вказівку залишити місце події до приїзду слідчо-оперативної групи та із т.в.о. заступника начальника Сарненського ВП ОСОБА_16 прибути до нього у м. Сарни для з`ясування даної ситуації, вплинувши таким чином на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків та добитися прийняття незаконного рішення.

Продовжуючи свої злочинні дії, під час наступної телефонної розмови, що мала місце о 00 год. 15 хв. 16 березня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сарни Рівненської області в зоні дії базової станції зв`язку ТзОВ «Лайффселл», що розташована за адресою м. Сарни вул. Ярослава Мудрого, 3, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, дав усну вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити місце події до приїзду слідчо-оперативної групи та із т.в.о. заступника начальника Сарненського ВП ОСОБА_16 прибути до нього у Сарненський ВП, вплинувши таким чином на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків та добитися прийняття незаконного рішення.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, під час наступної телефонної розмови, що мала місце о 00 год. 32 хв. 16 березня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сарни Рівненської області в зоні дії базової станції зв`язку ТзОВ «Лайффселл», що розташована за адресою м. Сарни вул. Ярослава Мудрого, З, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, знову дав усну вказівку ОСОБА_7 залишити місце події до приїзду слідчо-оперативної групи та із т.в.о. заступника начальника Сарненського ВП ОСОБА_16 прибути до нього у Сарненський ВП , вплинувши таким чином на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків та добитися прийняття незаконного рішення.

У подальшому, прибувши особисто на місце події приблизно біля 02 год. 00 хв. 16 березня 2016 року та перебуваючи там приблизно до 04 год., ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, дав усну вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виїхати у смт.Клесів Сарненського району Рівненської області в зв`язку із, ніби-то, вчиненням там невстановленими особами опору невстановленим співробітникам поліції, що останніми і було виконано, хоча насправді таких повідомлень у правоохоронні органи не надходило.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на місці події у вказаний період часу, дав усну вказівку слідчо-оперативній групі у складі співробітників Сарненського ВП ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які прибули на місце події, залишити його, не документуючи факту незаконного видобутку бурштину-сирцю та не вилучаючи з місця події мотопомп та іншого обладнання, яке використовувалось невстановленими особами при незаконному видобутку бурштину-сирцю і відбути у Сарненський ВП, що останніми і було виконано. Після цього на місці події залишились ОСОБА_5 , т.в.о. заступника начальника Сарненського ВП ОСОБА_16 , т.в.о. начальника сектору Сарненського ВП ОСОБА_20 та начальник відділу УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України ОСОБА_21 , однак заходів щодо вилучення мотопомп та іншого приладдя, а також встановлення і затримання осіб, які незаконно видобували бурштин-сирець, вжито не було, що у свою чергу призвело до того, що приблизно біля 06 год. 16 березня 2016 року, невстановлені особи забрали з місця події мотопомпи та інше приладдя, що використовувалось для незаконного видобутку бурштину-сирцю.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.343 КК, як умисний вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення, що вчинені службовою особою з використанням свого службового становища та перешкодили затриманню особи, яка вчинила злочин.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 просить суд вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.343 КК та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що даний вирок він вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, на переконання прокурора, суд неправильно оцінив надані стороною обвинувачення докази, не в повному обсязі, однобічно в інтересах сторони захисту оцінив показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 .

Зокрема свідок ОСОБА_14 зазначив, що у зв`язку з частими випадками незаконного видобутку бурштину та вчинення опору співробітникам поліції, ним було вирішено підготувати план на проведення оперативно-профілактичного відпрацювання. У плані на добу, затвердженому ним 15.03.2016, було включено інспекторів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 нічний час з 15 на 16 березня 2016 року йому на мобільний телефон зателефонував оперативний черговий відділу ОСОБА_15 та повідомив, що оперативники виявили незаконний факт видобутку бурштину в урочищі «Йолки» біля села Федорівка. При цьому, зі слів ОСОБА_15 працівники, які виявили вказаний факт, тривалий час чекають слідчо-оперативну групу, а ОСОБА_5 телефонував йому та наказав відкликати групу. На це ОСОБА_14 відповів ОСОБА_15 , щоб той діяв відповідно до вимог законодавства і щоб група обов'язково їхала на місце і документувала даний факт.

Прокурор зазначив, що вказані обставини підтвердили у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_27 . При цьому, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що близько 23 год. 20 хв. йому на мобільний телефон зателефонував чоловік, представився ОСОБА_5 , та повідомив, що їм необхідно залишити місце події. Потерпілий записав вказану розмову на диктофон телефону. Апелянт зазначив, що суд досліджував протокол огляду від 25.03.2016 р. цифрового мобільного телефону, який до протоколу допиту додав потерпілий ОСОБА_7 .

На переконання прокурора, показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 також підтверджують винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині. При цьому, висновки місцевого суду про надуманість показань свідка ОСОБА_28 апелянт вважає безпідставними. Також прокурор вказав, що у поданих суду звукозаписах розмов обвинуваченого та потерпілих відсутні ознаки монтажу, а тому даний доказ безпідставно тлумачився судом на користь обвинуваченого.

Також апелянт не погоджується і з висновком місцевого суду про відсутність повноважень у працівників поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_30 , оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» протидія злочинності є завданням та обов'язком працівника поліції незалежно від посади. При цьому, покликавшись на Інструкцію з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, прокурор вказав, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_30 виконували свої службові обов`язки згідно закону та діяли у спосіб, визначений законодавством.

Прокурор зазначив, що досліджені безпосередньо у суді першої інстанції докази не були спростовані стороною захисту, вони узгоджуються з фактичними обставинами справи. При цьому, на його переконання, суд не врахував, що ОСОБА_5 у силу своїх повноважень, використовуючи авторитет посади, яку він обіймав, проявляючи особисту зацікавленість саме з метою добитись прийняття незаконних рішень шляхом впливу на працівників поліції. Тобто, на думку прокурора, це свідчить пор наявність умислу у ОСОБА_5 на вчинення даного злочину.

Також прокурор вказав на порушення місцевим судом принципу безпосередності дослідження доказів, змагальності сторін, свободи в поданні ними до суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. Так, у судовому засіданні 15.11.2017 головуючим не було оголошено заяви потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 від 15.11.2017 подані ними через канцелярію суду щодо проведення подальшого судового розгляду без їх участі та підтримання ними своїх показань. Згідно технічного запису від 13.06.2018 у складі суду відбулась заміна секретаря судового засідання, головуючим повідомлено про неявку прокурора, якого не було сповіщено про дату та час судового засідання, натомість оголошено про надходження 03.05.2018 до канцелярії суду заяв потерпілих, аналогічних за змістом, одна з яких зачитана - з приводу відсутності претензій до ОСОБА_5 . Апелянт зазначив, що у наступному судовому засіданні 20.09.2018 не було оголошено про заміну секретаря судового засідання та можливості заявлення йому відводу, а також не озвучено заяв потерпілих. Також прокурор зазначив, що місцевий суд не вжив всіх можливих заходів для участі потерпілих у судових засіданнях, у тому числі в судових дебатах, що на його думку свідчить про порушення прав потерпілих.

Прокурор вказав також на те, що стороною обвинувачення неодноразово заявлялись клопотання про зміну обсягу дослідження доказів та дослідження шляхом відтворення звукозаписів на мобільному телефоні «Lenovo A390» та долучення даного телефону до судового провадження. Однак, вказаний мобільний телефон так і не був долучений до судової справи. Крім того, не зважаючи на досліджені у судовому засіданні речові докази, у резолютивній частині вироку відсутні відомості щодо них.

Також апелянт зазначив, доводи суду щодо невиконання на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину повноважень начальника Сарненського ВП, не відповідає вимогам ст.62 Закону України «Про національну поліцію». Крім того, обвинувачений був звільнений з посади наказом від 10.05.2016 №101 о/с, тобто на час вчинення злочину він обіймав посаду начальника Сарненського ВП.

Прокурором також зазначено, що місцевий суд не дотримався вимог ст.374 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки з вироку не можливо встановити за якою з підстав, передбачених ч.1 ст.284 КПК, суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого при ухваленні виправдувального вироку. При цьому, у мотивувальній частині вироку суд не зазначив підстави, які підтверджують недоведеність обвинувачення, та не посилався на конкретний пункт та частину ст.373 КПК, що є недопустимим.

Водночас апелянтом заявлено клопотання про повторний допит потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_30 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_29 , та повторно дослідити протокол огляду від 25.03.2016 мобільного телефону марки «Lenovo A390», мобільний телефон марки «Lenovo A390», висновок повторного службового розслідування, довідку Управління кримінальної поліції оперативно-технічних заходів ГУНП в Рівненській області за вих. №1044/01 від 08.06.2016, план відпрацювання щодо незаконного видобутку бурштину-сирцю, затвердженого 15.03.2016, лист Сарненського ВП за вих №4951/205/02-2016 від 07.04.2016.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без змін, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , повторно допитавши потерпілих та свідків, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частково задовольняючи клопотання прокурора про повторне дослідження доказів а саме повторний допит потерпілих та ряду свідків, колегія суддів враховує вимоги ч.3 ст.404 КПК, згідно якої за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому, прокурором не було доведено необхідності у повторному дослідженні письмових доказів, про які він клопотав. Не зміг прокурор пояснити, які саме порушення були допущені судом першої інстанції при дослідженні цих доказів. Незгода сторони обвинувачення із висновками суду, зробленими на підставі досліджених доказів, не є підставою для повторного дослідження тих самих доказів.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема журналів судових засідань, колегією суддів не встановлено, що суд першої інстанції допустив істотні порушення при дослідженні доказів. Крім того, прокурор під час апеляційного розгляду не наполягав на повторному дослідженні доказів.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10 червня 2020 року у справі №712/2341/15-к, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком апеляційного суду. Відмова у задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується умисний вплив у формі усної вказівки на працівників правоохоронного органу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , з метою перешкодити виконанню ними службових обов'язків, що вчинені службовою особою з використанням свого службового становища, та кваліфіковано ці дії за ч.2 ст.343 КК.

Об'єктивна сторона даного злочину виражена у діянні, що полягає у будь-якій формі впливу на працівника правоохоронного органу. Під втручанням у діяльність працівника правоохоронного органу слід розуміти конкретні дії, спрямовані на перешкоджання виконанню цими працівниками службових обов'язків або на те, щоб добитися прийняття незаконного рішення. При цьому, вчинення даного злочину службовою особою з використанням свого службового становища - це спеціальний вид зловживання службовими повноваженнями. Їх використання може виразитися як у вчиненні дій, що входять у коло повноважень винного, так і в перевищенні службових повноважень, а також у використанні авторитета посади, яку він обіймає.

Суб'єктивна сторона злочину виражається у прямому умислі, поєднаному з метою перешкодити виконанню працівником правоохоронного органу чи працівником державної виконавчої служби своїх службових обов`язків або добитися прийняття незаконних рішень. Особа усвідомлює суспільну небезпечність впливу на потерпілого і бажає перешкодити виконанню ним своїх службових обов`язків або добитися прийняття незаконних рішень.

Суб'єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.343 КК, є службова особа.

Як показав потерпілий ОСОБА_7 в апеляційному суді, 15 березня 2016 року він у складі групи здійснював відпрацювання на місцевості, яке полягало у виявленні незаконного видобутку бурштину. Вказав, що виявивши в урочищі «Йолки» осіб, які здійснювали незаконний видобуток бурштину з відповідними засобами для такого видобутку, вони викликали слідчо-оперативну групу, яка приїхала на місце події тільки через декілька годин після виклику, хто саме входив у цю групу він не пам'ятає. При цьому вказав, що особи, які здійснювали цей видобуток, відразу втекли. Потерпілий зазначив, що на його мобільний телефон з невідомого номеру зателефонувала особа, яка представилась ОСОБА_33 , та дала вказівку зв'язатись з ОСОБА_16 (т.в.о. заступника начальника Сарненського ВП) та поїхати з місця події. При цьому, потерпілий ствердив, що вказаний телефонний дзвінок жодним чином не вплинув на хід подальших подій, оскільки вони не залишили місце та дочекались слідчо-оперативну групу. Також пояснив, що саме зі слів ОСОБА_16 йому стало відомо, що ОСОБА_33 дав вказівку освідувати його та ОСОБА_9 з ОСОБА_8 на стан алкогольного сп`яніння, вказавши, що знав про те, що на той час ОСОБА_5 вже не був начальником відділу поліції, а обов`язки виконував ОСОБА_34 . Потерпілий покликався на те, що йому не було завдано ні матеріальної, ні моральної шкоди внаслідок інкримінованих ОСОБА_5 дій, будь-яких рішень під його впливом ним прийнято не було, не зміг пояснити з яких підстав його було визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду дав суду показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_7 , пояснивши, що у березні 2016 року він обіймав посаду інспектора поліції та брав участь у складі групи при відпрацюванні з виявлення незаконного видобутку бурштину. При цьому, вказав, що коли прибув ОСОБА_5 на місце події, то він йому не погрожував і не чув, щоб обвинувачений надавав вказівку не вилучати засоби незаконного видобутку бурштину. Також зазначив, що не пам'ятає з яких підстав його визнали потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_9 при допиті в апеляційному суді пояснив, що на даний час не пам'ятає всіх обставин тих подій, підтримує свої показання, надані під час розгляду у Сарненському районному суді. Також зазначив, що не пам'ятає, чому його визнали потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Допитана в якості свідка ОСОБА_31 пояснила, що станом на березень 2016 рок працювала на посаді слідчого Сарненського ВП. 15 березня 2016 рок вона перебувала в добовій слідчо-оперативній групі і за час її чергування з 15 на 16 березня 2016 року повідомлень від чергового Сарненського ВП про виклик не надходило. Свідок зазначила, що ніхто, окрім неї, при виїзді на місце події не міг виконувати її обов`язків.

Свідок ОСОБА_14 при допиті в апеляційному суді пояснив, що у березні 2016 року на нього було покладено обов'язки начальника Сарненського районного відділ поліції у зв`язку з тим, що фактично все керівництво відділу не пройшло переатестацію і було рекомендоване до звільнення. Він на той час він обіймав посаду заступника начальника Сарненського РВП. Вказав, що 16 березня 2016 року під ранок від чергового Сарненського РВП ОСОБА_35 дізнався, що є факт незаконного видобутку бурштину і Школіну телефонує ОСОБА_5 з вказівкою, щоб на виявлене місце видобутку не доїхала слідчо-оперативна група, проте свідок дав вказівку черговому, щоб група туди їхала. На місці події відбулись дії невстановлених осіб щодо перешкоджання вилученню працівниками поліції засобів незаконного видобутку бурштину, за цим фактом були зареєстровані кримінальні провадження. Також ОСОБА_14 пояснив, що ним був складений план відпрацювання по виявленню незаконного видобутку бурштину, згідно з яким було залучено чотирьох осіб, у тому числі потерпілих. Свідок вказав, що йому відомо про те, що ОСОБА_5 давав вказівки працівниками поліції щодо залишення місця події лише зі слів працівників, особисто на місце події не виїздив. Також пояснив, що рішення щодо направлення слідчо-оперативної групи приймає черговий і саме він несе відповідальність за формування цієї групи.

При допиті свідок ОСОБА_18 пояснив, що станом на березень 2016 року він працював на посаді оперуповноваженого карного розшуку, до його посадових обов`язків належало розкриття і попередження особливо тяжких і тяжких злочинів. 16 березня 20016 року він перебував у складі слідчо-оперативної групи, до якої окрім нього ще входив водій та дільничний ОСОБА_36 . У групі не було слідчого, але з яких причин не знає. Коли вони приїхали на місце події місце незаконного видобутку бурштину в урочищі «Йолки», неподалік с.Федорівка, там були ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , а також було виявлено засоби незаконного видобутку бурштину, однак жодних осіб, які здійснювали такий видобуток, не було. Свідок вказав, що через якийсь час на місце події приїхав ОСОБА_5 разом з ще одним працівником правоохоронного органу, і, підійшовши до них, ОСОБА_5 запитав, чому вони не проводять огляд місця події, не вилучають засоби незаконного видобутку бурштину. При цьому, свідок не чув, щоб обвинувачений давав вказівку ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 чи будь-кому зі слідчо-оперативної групи, щоб вони поїхали з місця події, або комусь погрожував. Також свідок пояснив, що вони оглянули місцевість та через деякий час поїхали, не вилучивши виявлені знаряддя видобутку бурштину у зв'язку з відсутністю необхідної техніки для цього та навіть підходящого одягу та взуття, оскільки там було води по коліна, зазначивши, що саме оперативний черговий повинен забезпечити вилучення речових доказів з місця події.

Свідок ОСОБА_28 показав апеляційному суду, що 16 березня 2016 року він був запрошений як понятий в урочище «Йолки». Діставшись до потрібного місяця, він побачив працівників поліції, які показали йому виявлені 4 великі мотопомпи, багато різних шлангів, і сказали йому чекати слідчо-оперативну групу. Через деякий час він побачив групу з 5-6 осіб на чолі з ОСОБА_5 , який спитав, що тут сталось, після чого сказав працівникам поліції, щоб їхали у с.Клесів, бо там масові заворушення. Підійшовши до свідка, ОСОБА_5 спитав хто він такий, а дізнавшись, що понятий, сказав, що може бути вільний. Коли ОСОБА_28 відмовився залишати місце події, то ОСОБА_5 в грубій формі наказав йому звідти їхати, на що свідок сказав, що подзвонить мешканцям селищної громади, аби ті прийшли на місце події і з'ясували чому не вилучаються мотопомпи. До нього підійшов ОСОБА_41 та попросив нікуди не дзвонити, після чого свідок пішов у ліс, сховався за насипом піску і почав спостерігати за подальшими подіями. Вказав, що через деякий час з`явилось багато людей, які підійшли до мотопомп, а почувши як завелись мотори, свідок пішов до своєї машини. При цьому, ОСОБА_28 вказав, що не бачив чи був присутній ОСОБА_5 коли завелись мотори мотопомп та чи був опір працівникам поліції, оскільки перебував на певній відстані звідти.

Згідно показань свідка ОСОБА_17 , у березні 2016 року ОСОБА_17 обіймав посаду дільничного, а 16 березня 2016 року він заступив у слідчо-оперативну групу. Коли надійшло повідомлення від чергового про виїзд на місце події в урочище «Йолки», то вони досить довго туди їхали автомобілем, а потім ще значний відрізок дороги йшли пішки, при чому їх зустрів та проводив до місця події ОСОБА_37 . Коли прийшли на місце події, там були ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , а також знаходилось багато різних шлангів, тичок. Крім того, туди підійшли ще інші працівники поліції, і там він бачив ОСОБА_28 . Через деякий час на місце події прийшов ОСОБА_5 з ще одним чоловіком. Свідок пояснив, що особисто з ОСОБА_5 тоді не спілкувався, знаходився на певній відстані від нього, не чув зміст розмов між ним та іншими працівниками поліції. ОСОБА_17 не відомо чому в складі слідчо-оперативної групи не було слідчого, вказавши, що за черговому ОСОБА_35 за результатами службового розслідування було оголошено догану. Також свідок зазначив, що на місці події він не бачив жодних людей, які б вчиняли незаконний видобуток бурштину. Коли він з ОСОБА_41 поїхали з місця події, там залишались ОСОБА_5 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , ОСОБА_37 , та лишалась техніка.

Свідок ОСОБА_27 показав апеляційному суду, що у 2016 році він обіймав посаду дільничного, 16 березня 2016 року у складі групи з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перевіряли інформацію щодо незаконного видобутку бурштину в урочищі «Йолки». Виявивши на місці події осіб, які видобували бурштин, застосували піротехнічні засоби (петарди) аби їх розігнати, а потім залишились чекати слідчо-оперативну групу. Свідку не відомо чи надавав ОСОБА_5 вказівку залишити місце події, а також йому не відомо чому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано потерпілими у цьому кримінальному провадженні. Також свідок ствердив, що не бачив на місці події ОСОБА_28 .

Допитаний в якості свідка за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_15 апеляційному суду пояснив, що у березні 2016 року він працював на посаді оперативного чергового Сарненського РВП. 15 березня 2016 року він заступив на чергування, пізно ввечері або вночі надійшло повідомлення від працівників Сарненського РВ про те, що виявлено когось за видобутком бурштину чи когось затримано із мотопомпами. Він направив на місце події слідчо-оперативну групу. Свідок вказав, що коли слідчо-оперативна група повернулась назад, з ними був начальник громадської безпеки, який сказав йому, що на місці події був опір працівникам поліції та цей факт ним було зареєстровано. ОСОБА_15 в категоричні формі зазначив, що ОСОБА_5 не телефонував йому з вимогою відкликати слідчо-оперативну групу, а у той день, коли він заступив на чергування, не було ніякого плану відпрацювання, зброю, окрім добового наряду, він нікому не видавав. Також свідок вказав, що у слідчо-оперативній групі при виїзді не було слідчого, оскільки це була усна вказівка заступника начальника відділу РВП, а саме про направлення слідчого на виїзд тільки у разі необхідності проведення затримання. Як пояснив ОСОБА_15 , така вказівка була надана у зв'язку із значною некомплектністю штату Сарненського РВП на той час, тобто не вистачала працівників, у тому числі і слідчих, тому їм дозволялось нести чергування на дому. Також свідок підтвердив, що віг отримав догану за результатами службового розслідування, оскільки не направив слідчого у складі слідчо-оперативної групи на виїзд на місце події в урочище «Йолки», а також вказав, що не пам'ятає чи було повідомлення про перешкоджання ОСОБА_5 роботі працівників поліції.

Також згідно з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими апеляційному суду, він станом на 15 березня 2016 року був відсторонений від посади начальника відділу Сарненського РВП у зв`язку з тим, що не пройшов переатестацію, та не перебував на лікарняному. Однак, зважаючи на те, що на той час були випадки масового виходу людей на незаконний видобуток бурштину, а також планувались масові провокації із застосуванням насильства, тому обвинувачений вирішив виїхати на місце події в урочище «Йолки», оскільки йому повідомили про звуки стрільби у лісі та він переживав за своїх працівників. Також ОСОБА_5 зазначив, що по приїзді на місце події, він цікавився у працівників поліції, які вже були там, чому не проводяться необхідні слідчі дії і не вилучаються мотопомпи та інші знаряддя незаконного видобутку бурштину. Вказав, що він вирішив залишитись охороняти виявлені знаряддя до моменту їх вилучення як речових доказів, однак у зв'язку із поганим самопочуттям та відсутністю у нього відповідного спецодягу (на місця події було воли по коліна), він поїхав додому. а там залишились ОСОБА_20 і ОСОБА_16 , які його в подальшому повідомили, що приїхали якісь люди і забрали усі засоби незаконного видобутку бурштину.

Колегія суддів, проаналізувавши показання допитаних під час апеляційного розгляду осіб з точки зору їх належності, достатності та допустимості як доказів, вважає, що стосовно показань свідка ОСОБА_28 слід ставитись критично. Зокрема, покази даного свідка щодо приїзду ОСОБА_5 на місце події на чолі слідчо-оперативної групи не узгоджуються з показаннями інших свідків та потерпілих щодо часу та обставин приїзду як обвинуваченого, так і слідчо-оперативної групи, а також стосовно виниклого конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_28 . При цьому, колегія суддів зауважує, що свідок не зміг підтвердити присутність обвинуваченого ОСОБА_5 на місці події на момент коли з лісу прийшли невідомі особи та завели мотори щоб забрати мотопомпи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що прокурор, покликаючись на неповноту та однобічність оцінки на користь сторони захисту показань свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , не заявляв клопотання про їх виклик для повторного допиту, тому апеляційний суд враховує показання цих осіб, надані місцевому суду в цій частині.

Окрім того, місцевим судом було досліджено протокол огляду мобільного телефону марки «Lenovo A390», наданого ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а саме зміст 26 аудіофайлів із зафіксованими на них розмовами між особами чоловічої статі. При цьому, для оцінки даного доказу з точки зору його належності та допустимості, місцевим судом було досліджено отриману у ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС Україна» інформацію про здійснення дзвінків та відправку SMS-повідомлень без розкриття їх змісту, із зазначенням місцезнаходження абонента радіоелектронного засобу мобільного телефону абонентів ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за період часу з 17 год.15 березня 2016 року по 11 год. 16 березня 2016 року, довідку Управлінням кримінальної поліції оперативно-технічних заходів ГУНП в Рівненській області №1044/18/01 від 8 червня 2016 року, а також висновки криміналістичних експертиз відеозвукозапису №1564/1565/1566, №1561/1562/1563, №1558/1559/1560 від 20 квітня 2016 року.

Водночас відповідно до висновків вказаних судових експертиз, досліджувані фонограми справді виконані за допомогою мобільного телефону «Lenovo» модель «A390_ROW», однак, підтвердити або спростувати факт використання під час запису цих фонограм конкретного мобільного телефону вказаної моделі ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та встановити чи мають досліджувані фонограми ознаки монтажу, не виявляється можливим через відсутність конкретних індивідуалізуючих ознак наданого мобільного телефону та в зв'язку із відсутністю у Реєстрі методик проведення судових експертиз відповідної методики, що б дозволяла гарантовано ідентифікувати конкретний звукозаписуючий пристрій

Таким чином, колегія суддів вважає вказаний доказ (звукозапис телефонних розмов, зафіксовані на мобільному телефоні ОСОБА_7 ) недопустимим, оскільки не можливо встановити чи містять зафіксовані розмови ознаки монтажу, тобто неможливо встановити чи були вони отримані у порядку, встановленому КПК.

При цьому, колегія суддів зауважує, що факт наявності у потерпілих повноважень відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» на здійснення виявлення та попередження злочинів, а також їх дії на виконання плану відпрацювання щодо незаконного видобутку бурштину-сирцю, жодним чином не доводить наявності в діях ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину. Крім того, усі троє працівників поліції, які були визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні, в категоричній формі ствердили, що ОСОБА_5 не надавав їм вказівки залишити місце події, його приїзд та телефонні дзвінки жодним чином не вплинули на подальший хід подій, у тому числі на приїзд слідчо-оперативної групи, а його діями їм не було завдано жодних збитків матеріального чи морального характеру.

Окрім того, процесуальні порушення при здійсненні судового розгляду, на які покликався прокурор, колегія суддів вважає не істотними та вони не впливають жодним чином на законність прийнятого місцевим судом рішення.

Під час апеляційного розгляду не було встановлено доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_5 прямого умислу, поєднаного з метою перешкодити виконанню працівникам правоохоронних органів своїх службових обов`язків. Разом з тим, ні з обвинувального акту, ні з апеляційної скарги прокурора не можливо встановити, виконанню яких саме службових обов'язків мав намір перешкодити ОСОБА_5 .. При цьому, як було встановлено в ході апеляційного розгляду, процесуальні дії на місці події (складення протоколу огляду місця події, вилучення виявлених засобів незаконного видобутку бурштину) не були проведені у зв'язку з відсутністю слідчого у складі слідчо-оперативної групи, за що оперативний черговий Сарненського РВП, до обов'язків якого входило формування та повідомлення учасників СОГ, був притягнутий до дисциплін6арної відповідальності за результатами службового розслідування.

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип презумпції невинуватості, колегія суддів приходить до переконання, що зібрані органом досудового розслідування докази не доводять поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_5 як об`єктивної, так і суб'єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, цих доказів недостатньо для ухвалення обвинувального вироку, а тому підстав для скасування виправдувального вироку та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_42 ОСОБА_43