Провадження №11-сс/824/2938/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката, який діє в інтересах
власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001379 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату НП України Департаменту нагляду за додержанням законів НП України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001379 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, а саме на грошові кошти в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження ними.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів, так як воно відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Стверджує, що прокурором не надано ніякого доказу на підтвердження, що вилучені кошти за місцем проживання ОСОБА_7 належать не їй, а ОСОБА_10 , який за адресою проведення обшуку не зареєстрований і присутній не був, а відповідно дані грошові кошти не можуть бути доказом, як це зазначено прокурором та підтверджено лише постановою про визнання вилучених коштів речовим доказом, незважаючи на те, що така постанова доказом бути не може. Також, зазначає, що вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти не могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не має ніякого відношення до даного кримінального провадження, і не отримувала їх в результаті вчинення якихось протиправних дій. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2019 2020 років учасниками міжнародного хакерського угрупування здійснено несанкціоноване втручання до внутрішніх мереж компанії «SoftwareAG» (Німеччина) та Університету м. Маастрихт (Нідерланди) та внаслідок подальшого використання шкідливого програмного засобу вчинено крипиування інформації на серверах зазначених організацій, після блокування інформації ці особи отримали викуп у крипто валюті за її розблокування та обготівкували на території України. За наданими відомостями Департаменту кіберполіції України установлено, що до вказаного угрупування входить ОСОБА_10 , за місцем проживання якого, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 28.06.2022 року, проведено обшук, в ході проведення якого серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро, які в подальшому відповідно до постанови слідчого від 28.06.2022 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість виявлених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме грошових коштів в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро такими, що має значення для даного кримінального провадження, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення й можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , щодо безпідставності ухвали слідчого судді, слід вважати необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим доведено, що виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та мають значення для кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що вилучене майно, а саме грошові кошти не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 28.06.2022 року старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 винесено постанову про визнання майна, а саме грошових коштів в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро, виявленого та вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні провадження №0001379 від 04.11.2021 року.

Тобто, вказане у постанові майно, має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як дане майно має значення для кримінального провадження, знаходять підтвердження.

При цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, виявлене та вилучене майно, а саме грошові кошти в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро, виявленого та вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001379 від 04.11.2021 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001379 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, а саме на грошові кошти в сумі 6 035 доларів США та 1 260 Євро, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження ними, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4