Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4625/22
Номер провадження 1-в/711/185/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м.Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Придніпровського РВ ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання інспектора Придніпровського РВ ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про встановлення порядку застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Інспектор Придніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням провстановлення порядку застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що на виконання до Придніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області надійшло розпорядження про виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Даний вирок був прийнятий до виконання органом пробації 11.11.2022 року.

Також, на виконання до Придніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області надійшло розпорядження про виконання вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року, яким ОСОБА_5 , засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки. Даний вирок був прийнятий до виконання органом пробації 06.12.2022 року.

Відповідно до Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі Розділу IV Глави І п.5, при надходженні до уповноваженого органу з питань пробації на засуджену особу, яка перебуває на обліку, копії нового судового рішення, в якому до покарання, призначеного за новим судовим рішенням, не приєднана невідбута частина покарання за попереднім судовим рішенням або не зазначено про самостійне виконання цих вироків, уповноважений орган з питань пробації негайно письмово інформує відповідного прокурора, який здійснює нагляд за уповноваженим органом з питань пробації, та прокурора, який брав участь у судовому засіданні, та надсилає до суду клопотання для розгляду питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

З метою приведення вироків у відповідність, керуючись ч.11 ст.537 КПК України та ст.539 КПК України вважав за необхідне направити матеріали до Придніпровського районного суду м. Черкаси для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В судовому засіданні інспектор Придніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив визначити порядок застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 .

Засуджений ОСОБА_5 при розгляді клопотання інспектора Придніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання інспектора Придніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 щодо встановлення порядку застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 01.11.2022 року.

Відповідно до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки. Вирок набрав законної сили 25.11.2022 року.

Таким чином, на виконанні Придніпровського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області перебувають два вироки відносно засудженого ОСОБА_5 - вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 рокута вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року.

Згідно з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 року, ОСОБА_5 02.08.2022 вчинив один епізод крадіжки.

Згідно з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року ОСОБА_5 вчинив сім епізодів крадіжки, а саме 25.07.2022, 27.07.2022, 28.07.2022, 29.07.2022, 30.07.2022, 31.07.2022 та 01.08.2022.

Тобто, всі злочини ОСОБА_5 вчинив як до постановлення першого так і до постановлення другого вироку.

Покарання за вказаними вироками не складалися та були призначені із застосуванням положень ст.75 КК України.

Згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків визначених законом, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання, а також звільняє особу від відбування покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст.75 КК України. Зазначена позиція викладена у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду (постанова від 30 серпня 2018 року в справі № 643/6600/16-к (провадження № 51-2584км18).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 23 вересня 2019 року по справі № 199/1496/17 прийняла висновки щодо застосування норм права, згідно яких:

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України.

Згідно з ч.1 та ч.4 ст.70 КК України суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку.

Згідно з роз`ясненнями п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких однакові за видом та розміром покарання поглинанню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкції статей (санкцій частин статей) КК України.

За таких обставин в даному випадку, вирішуючи питання про застосування покарання за наявності двох вироків, суд вважає, що визначення ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим є неможливим, оскільки обидва ці покарання є однаковими за видом і розміром.

У той же час, застосування судом принципів часткового або повного складання цих покарань призведе до збільшення розміру остаточного покарання, а в підсумку потягне за собою неможливість застосування положень ст.75 КК України, тобто до суттєвого погіршення становища засудженого та невідповідності мети та сутті призначеного ОСОБА_5 покарання.

Так, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, згідно якої якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, системне тлумачення ст.75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети кримінального покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Водночас законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення обвинуваченого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, особу може звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, хоча при цьому має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини провадження.

У відповідності до вимог п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

За таких обставин суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України у такому випадку може бути обумовлена, якщо у відношенні засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання із врахуванням цього вироку.

В п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70,71 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, що викладено у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, зокрема питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого.

Разом з цим, відповідно до правової позиції, викладеної у правовому висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження №51-717км18) у справі №754/2749/17 щодо застосування ч.4 ст.70 КК України, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, - не допускається, а за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ч.4 ст.70 КК України без порушення суті вироків та істотного погіршують становище засудженого застосувати неможливо, а тому вироки відносно засудженого ОСОБА_5 , а саме вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року, яким ОСОБА_5 , засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки- підлягають окремому виконанню, а тому їх слід виконувати самостійно.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 70, 75 КК України ст.ст. 369-371, 532, 535, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання інспектора Придніпровського РВ Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про порядку застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки- виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1