УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 710/1194/21

провадження № № 51-3271 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого:

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до вироку суду, 5 травня 2021 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи на території земельної ділянки, яка знаходиться біля домоволодіння ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з останньою, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки один удар по правій частині обличчя ОСОБА_2 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи, які відповідно до висновку експерта від 15.07.2021 № 05-6-01/200 відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року скасувати та закрити кримінальне провадження. Вважає, що судом першої та другої інстанції не були встановлені достатні докази для доведення його винуватості і вичерпані всі можливості їх отримати, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Так, згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому суд наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Зазначені в касаційній скарзі доводи засудженого були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Посилання засудженого на те, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 мають бути визнані судом недостовірними, покази свідків неналежними, оскільки вони не були очевидцями вчинення злочину, а також те, що неналежними мають бути визнані висновки експерта, на думку Суду є безпідставним. Такого ж рішення дійшов й суд апеляційної інстанції. Так, суд апеляційної інстанції дослідивши рішення суду першої інстанції встановив, що хоча свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 безпосередніми очевидцями вчинення злочину не були, однак дали показання в деталях, які надали суду першої інстанції можливість відтворити реальну картину подій, а тому судом першої інстанції обґрунтовано взято до у ваги та покладено в основу вироку показання зазначених свідків. Щодо показань потерпілої, то судом за результатами апеляційного розгляду встановлено, що її показання є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з показами свідків, висновками експерта № 05-6-01/200 від 15 липня 2021 року, № 05-6-01/216 від 22 липня 2021 року та які, як встановлено судом апеляційної інстанції, проведенні згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, і не викликають сумнівів в колегії суддів суду апеляційної інстанції

Таким чином, засуджений аналізує докази, при цьому з урахуванням їх детального опису та оцінки апеляційним судом не вказує конкретних істотних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статті 412 КПК.

Таким чином, суд апеляційної інстанції арґументовано дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим та відсутні підстави для його скасування та закриття провадження. З вказаним погоджується і колегія суддів Касаційного кримінального суду.

Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги засудженого та з зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення обґрунтовано залишив вирок без змін.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, у касаційній скарзі засудженого не наведено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10