Провадження № 11-сс/4823/105/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк на 60 днів, а саме до 25 квітня 2023 року включно, із визначенням застави у розмірі 214 720 грн. стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та з урахуванням наявності ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів та місце знаходження яких на даний час не встановлено і які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме особу зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_10 », який вказав на відомі йому обставини протиправної діяльності ОСОБА_8 ; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочинів, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих нею у подальшому захисних версій; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а тому дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 , не погодившись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю. Вказує, що слідчим суддею не було враховано міцні соціальні зв`язки, а саме те, що на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, є одинокою матір`ю, станом на 23.02.2023 року інформації щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків не надходило, раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, що на думку сторони захисту, свідчить про відсутність ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень. Вважає, що а ні прокурором, а ні слідчим не встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а ухвала слідчого судді не містить обґрунтування можливості застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі. Наголошує на призначенні завідомо непомірного розміру застави для підозрюваної, адже вона є одинокою матір`ю двох малолітніх дітей, сама не має батьків, до затримання не працювала у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною до досягнення трьох років, проживала з дітьми на соціальні виплати.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі. Підозрювана ОСОБА_8 особисто з проханням брати участь у судовому засіданні не зверталася.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000258 від 07.09.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України.

22.02.2023 о 12 год. 41 хв. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України на підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

23.02.2023 о 12 год. 17 хв. ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочинів, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих нею у подальшому захисних версій, вчинити інші кримінальні правопорушення, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов висновку про необхідність застосування до неї саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, те, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких не є альтернативною та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, особу підозрюваної, яка на даний час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та сталих соціальних зв`язків.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні слідчий, ні прокурор не довели існування ризиків є необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 місцевий суд врахував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання підозрюваної під вартою.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, а також позитивну характеристику, не заслуговують на увагу, оскільки такі були предметом розгляду суду першої інстанції, і які не спростовують доведених стороною обвинувачення на даному етапі ризиків, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної, і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу ОСОБА_8 ..

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваної, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, і доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, з урахуванням того, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою збуту, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

Що стосується прохання апеляційної скарги адвоката про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо можливості у даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної, вказано не було, як не було обґрунтовано і в судовому засіданні апеляційного суду. Апеляційному суду стороною захисту не надано ніяких підтверджень того, що власники житла, в якому останній час проживала підозрювана, не заперечують проти знаходження її там під час домашнього арешту. Будь-яких процесуальних порушень при розгляді судом клопотання також встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави в повній мірі врахував дані про особу підозрюваної, її матеріальне становище, суть та характер злочину, у вчиненні якого вона підозрюється та визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, у разі внесення такої застави. На думку колегії суддів, саме такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у цьому кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 квітня 2023 року включно, із визначенням застави у розмірі 214 720 грн. стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4