1Справа № 335/392/23 1-кп/335/445/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001023 від 28.08.2022 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2022 року у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_5 , під час дії воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року за №64/2022, указом Президента України, введено на території України та в подальшому, було продовжено указом Президента України від 12.08.2022 за № 573/2022 строком на 90 діб, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном для особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді посягання на майно потерпілої та бажаючи їх настання, знаходячись біля приміщення бомбосховища, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 62, знайшла банківську картку «Індустріал Банку», яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, встановивши що на вищевказаній банківській картці, присутній чіп, який дозволяє проводити безконтактну оплату, не вводячи паролю до картки, у ОСОБА_5 виник намір залишити її собі та заволодіти грошовими коштами, які знаходяться на картці, шляхом придбання різноманітних товарів у торгівельних точках.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на особисте збагачення, того ж дня, ОСОБА_5 у період часу з 09:20 по 10:12, перебуваючи у приміщеннях торгівельних магазинів м. Запоріжжя, за допомогою банківської картки потерпілої, здійснила покупки на загальну суму 1021 гривня 70 копійок, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої, спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною в інкримінованому їй злочині, щиро покаялася у скоєному, підтвердила вчинення кримінального правопорушення при викладених обставинах. Пояснила, що біля приміщення бомбосховища знайшла банківську картку невідомого їй власника, якою вирішила скористатися для придбання необхідних їй продуктів харчування, матеріальну шкоду не відшкодовувала у зв`язку із відсутністю коштів.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, цивільний позов не заявляла, суду подала письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних про її особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За встановлених обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок його вчинення, розмір заподіяної шкоди, яка на час розгляду справи обвинуваченою не відшкодована.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка вину у вчиненні злочину визнала повністю, розкаялася, офіційно не працевлаштована, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, страждає важким захворюванням, раніше не засуджена.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд також враховує її індивідуальні особливості, вік, соціальний стан, спосіб життя, поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, те, що обвинувачена не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню або ухиленню від відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 5 років.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для її виправлення та попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та поклавши на неї обов`язки, передбачені 76 КК України. Обставин для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченій не обирався, відповідних клопотань не надходило, доцільності його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілою не заявлено. Судові витрати відсутні.

Питання про вирішення долі речових доказів учасниками кримінального провадження не ставилося, тому судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1