Справа № 308/4418/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/163/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, відомості про яке 27.05.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170.

Цією ж ухвалою постановлено: після затримання підозрюваного ОСОБА_6 й не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Органом досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

У зв`язку з веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська РФ захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022 в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці РФ, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво Російської Федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

-2-

Зокрема, протягом травня-червня 2022 року, але не пізніше 01.07.2022, у тимчасово окупованому м. Херсоні окупаційною адміністрацією на базі державної установи «Північна виправна колонія» (№ 90) (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» (далі «УСИН по Херсонской области»).

В свою чергу, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, колишній співробітник ДУ «Північна виправна колонія» (№ 90)", який має відповідний досвід в правоохоронних органах, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України, як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частин Херсонської області в т.ч. м. Херсона, Херсонської області збройними формуваннями РФ, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 01.07.2022 і по теперішній час, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, в порушення вимог Конституції та Законів України, умисно, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідування осіб з числа представників окупаційної влади м. Херсона, Херсонської області, добровільно зайняв посаду так званого начальника «УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсона, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з чим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, приступив до виконання своїх службових обов`язків, зокрема здійснював загальне керівництво незаконним органом «УСИН по Херсонской области». До кола службових обов`язків ОСОБА_6 , серед іншого, входило також здійснення контролю за організацією побачень ув`язнених, а також видачі їм передач, представництво незаконного органу у відносинах з окупаційною адміністрацією тощо.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ще до призначення його на посаду начальника незаконного органу «УСИН по Херсонской области», схиляв інших працівників ДУ «Північна виправна колонія» (№ 90) до добровільного зайняття ними посад в такому органі.

В листопаді 2022 року, після звільнення м. Херсона Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію «УСИН по Херсонской области» та перемістила його тимчасово окуповану територію.

В свою чергу ОСОБА_6 , здійснюючи колабораційну діяльність, в листопаді 2022 року виїхав з м. Херсона на тимчасово непідконтрольну територію України в м. Нова Каховка Херсонської області, де продовжив виконувати свої обов`язки на посаді начальника незаконного органу «УСИН по Херсонской области».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

15.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Херсонської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (м. Нова Каховка), повідомлення про підозру ОСОБА_6 18.03.2023 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 09 год 15 хв 21.03.2023, 09 год 15 хв 22.03.2023 та 09

-3-

год 15 хв 23.03.2023, до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000170 від 27.05.2022, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Окрім того, слідчим у клопотанні вказано про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та фактом оголошення його у розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування; можливістю знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення. Станом на теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме у м. Нова Каховка, яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 визначено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокування). Згідно з зазначеним переліком, вказана територія, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Нова Каховка є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується також матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання, зокрема протоколом огляду від 16.03.2023 інтернет-сторінки «Единого государственного реестра юридических лиц» Російської Федерації, яким зафіксовано актуальну виписку щодо «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области, ОГРН 637», в якій, у графі «Сведение о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица», зазначено « ОСОБА_8 », повідомленням ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

На підставі викладеного, слідчий просив обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчий суддя зазначила, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, існуванням заявлених ризиків, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Окрім того, слідчий суддя визнала доведеним і той факт, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (м. Нова Каховка) та оголошений в міжнародний розшук, тому з урахуванням ч. 6 ст. 193 КПК України, розглянула клопотання у відсутності підозрюваного й прийняла рішення про розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за участю підозрюваного після його затримання.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою

-4-

відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає про те, що обгрунтованість підозри ОСОБА_6 не підтверджена жодними доказами, а в самому повідомленні про підозру від 15.03.2023 відсутні будь-які посилання, які підтверджують той факт, що «УСИН по Херсонской области» відноситься до правоохоронних органів. Крім того зазначає, що заявлені органом досудового розслідування ризики нічим не підтверджені та прокурором не доведено, що обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. Заяв та клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали, причини неявки не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у

-5-

кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000170, відомості про яке 27.05.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

15.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, яке останньому не вручене у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

-6-

Окрім того встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (м. Нова Каховка), повідомлення про підозру ОСОБА_6 18.03.2023 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 09:15 год 21.03.2023, 09:15 год 22.03.2023 та 09:15 год 23.03.2023 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000170 від 27.05.2022, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 23.03.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, при цьому слідчим суддею констатовано, що матеріалами клопотання доведено наявність достатніх доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України. Зокрема про це свідчить: протокол огляду від 16.03.2023 інтернет-сторінки «Единого государственного реестра юридических лиц» Російської Федерації, яким зафіксовано актуальну виписку щодо «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области, ОГРН 637», у якій, в графі «Сведение о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица», зазначено « ОСОБА_8 », повідомленням ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

24.03.2023 ухвалою слідчого судді за клопотанням старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області , ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка

-7-

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення , що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і це підтверджують наступні докази, зібрані в ході досудового розслідування, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 01.03.2023; протокол пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 від 08.03.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.03.2023; протокол пред`явлення ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 від 08.03.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.03.2023; протокол пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 від 08.03.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 13.03.2023; протокол пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 від 13.03.2023; протокол огляду службового кабінету від 16.03.2023, який займав ОСОБА_6 у ДУ «Північна виправна колонія (№ 90)» до деокупації міста Херсона у листопаді 2022 року; лист № 1/ХО-207 від 20.09.2022, підписаний ОСОБА_6 як «начальником управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», з додатками, що адресований «главе военно-гражданской администрации Херсонской области ОСОБА_13 »; протокол огляду від 16.03.2023 інтернет-сторінки «Единого государственного реестра юридических лиц» Російської Федерації, яким зафіксовано виписку щодо «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области, ОГРН 637», у якій, в графі «Сведение о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица», зазначено « ОСОБА_8 »; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області № 71/22/1/106-1345 від 16.03.2023, відповідно до якої підтверджено факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади в незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а також факт його переховування на тимчасово окупованій території України від органів слідства та суду; копією обвинувального акта щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111 КК України, затвердженого 23.12.2022 прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури; копією висновку службового розслідування

-8-

від 06.06.2022, яким встановлено факт грубого порушення ОСОБА_6 присяги працівника Державної кримінально-виконавчої служби України; копією наказу № 2315/5 від 10.06.2022 про звільнення ОСОБА_6 з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)».

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що перевірка порядку вручення повідомлення про підозру не входить до предмету судового розгляду на стадії розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Порядок оскарження повідомлення про підозру регламентований ст. 303 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

При цьому, ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні

-9-

інкримінованого кримінального правопорушення та з урахуванням характеру цього правопорушення, яке має особливу суспільну небезпечність та скоєне в умовах воєнного стану.

Разом з тим, в п. 11 ч. 1 ст. 67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Тобто, покарання для осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень в період воєнного стану, суд повинен призначати з урахуванням цієї обтяжуючої обставини.

Таким чином, в супереч доводам захисника, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 , розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються може свідомо вдаватись до позапроцесуальної поведінки.

Окрім того, підозрюваний перебуває у розшуку, про що свідчить постанова слідчого від 23.03.2023 .

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (статутні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано вважала доведеним існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Про що зокрема свідчить те, що ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора, і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області; продовжує займати зазначену вище посаду, підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення ним злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, то на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, обставини його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що в супереч доводам апеляційної скарги слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Щодо посилання захисника на дані про особу підозрюваного, зокрема про його сімейний стан та особисті якості, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

-10-

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на даній стадії обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023, щодо ОСОБА_7 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді