Справа №463/603/23
Провадження №1-кс/463/626/23
У Х В А Л А

30 січня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 поданого у кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 369-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 поданого у кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 369-2 КК України. Просить таку скасувати; зобов`язати старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 вчинити дію відповідно його повноважень.

Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 10.01.2023 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2022 щодо повідомлення про процесуальні права потерпілого та надання пам`ятки про права потерпілого у кримінальному провадженні №0000154. Скаржник вважає, що дана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав: слідчим винесено постанову, яка є необґрунтована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, крім того він не просив визнати його потерпілим, яким він є по закону, а просив повідомити його, про його процесуальні права потерпілого (тобто вчинити процесуальну дію); слідчий відмовився врахувати ч.2 ст. 56 КПК України на яку він послався у своїй заяві про злочин, де чітко зазначено, що злочин вчинений в кримінальному провадженні №0000154 від 15.04.2022 з посиланням на ч.2 ст. 56 КПК України, щодо його прав, як потерпілого, які є вже встановлені в основному кримінальному провадженні №0001114 від 28.05.2013 року.

Скаржник до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задоволити.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000108 від 18.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР відомості внесені в ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова за заявою ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові з клопотанням від 16.07.2022 року, відповідно до якого просив: повідомити про його процесуальні права потерпілого і видати пам`ятку про права потерпілого.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 10.01.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2022 щодо повідомлення про процесуальні права потерпілого та надання пам`ятки про права потерпілого у кримінальному провадженні №0000154. Слідчим дану постанову мотивовано тим, що у заяві ОСОБА_3 відсутні відомості, які надають очевидні та достатні підстави вважати, що останньому внаслідок дій службових осіб правоохоронних органів завдано моральної, фізичної та майнової шкоди та на даний час у матеріалах досудового розслідування відсутні очевидні та достатні відомості щодо спричинення кримінальним правопорушенням шкоди заявнику. Фактично мотиви слідчого зводяться до не визнання скаржника потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких слідчим здійснено певний висновок, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

Враховуючи те, що мотиви оскаржуваної постанови не містять посилання на чинну постанову про відмову у визнанні скаржника потерпілим, таку суду не надано, приходжу до висновку, що слідчим не дотримано вимог КПК України та безпідставно відмовлено скаржнику у задоволенні його клопотання в частині повідомлення про його процесуальні права потерпілого і видати пам`ятку про права потерпілого, а тому така підлягає скасуванню.

Що стосується вимог скаржника щодо зобов`язання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 вчинити дію відповідно до його повноважень, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2022 щодо повідомлення про процесуальні права потерпілого та надання пам`ятки про права потерпілого у кримінальному провадженні №0000154 скасувати.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1