У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.205 Кримінального кодексу України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22.11.2012 р. клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та набранням чинності законом, яким скасовується кримінальна відповідальність, -

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 та п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.205 Кримінального кодексу України був поданий до суду після закінчення строку досудового розслідування. Крім того, захисник вказав, що 25.09.2019 року набрав чинності Закон України від 18.09.2019 року № 101-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», пунктом першим частини першої якого ст. 205 було виключено з Кримінального кодексу України, а отже діяння, що було передбачене цією нормою як кримінальне правопорушення і передбачало притягнення особи до кримінальної відповідальності припинило бути кримінально караним правопорушенням і як наслідок кримінальна відповідальність за вчинення такого діяння була скасована. Отже, на даний час наявні підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Прокурор, захисник ОСОБА_9 та обвинувачені клопотання підтримали.

Потерпілий та його представник проти задоволення клопотання заперечували. Так, представник потерпілого зазначила, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що прокурором складено та затверджено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування 09.04.2013 та скеровано до суду саме в межах 12-ти місячного строку досудового розслідування, тобто до 17.04.2013 року. 16.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків. 07.05.2013 року прокурором складено та затверджено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування з урахуванням недоліків, зазначених в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва. 17.05.2013 Шевченківським районним судом м. Києва обвинувальний акт знову повернуто прокурору для усунення недоліків. Після цього, враховуючи строки на апеляційне оскарження, 22.08.2013 прокурором знову складено та затверджено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, 28.11.2013 Печерським районним судом м. Києва повернено обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. В подальшому, Печерським районним судом м. Києва 02.10.2014 знову повернено обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. З урахуванням строків на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2014 та недоліків, які сторона обвинувачення мала б виправити, 26.05.2015 року прокурором складений та затверджений обвинувальний акт, який наразі розглядається судом.

Разом з тим, на думку представника потерпілого, повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. З цього випливає, що повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

Виходячи із цього, потерпілий та його представник стверджують, що обвинувальний акт був поданий в строк відповідно до вимог законодавства.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та зміст заперечень, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Як випливає із змісту клопотання та не заперечується учасниками судового розгляду, 24.12.2012 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (Том 1 а.с. 132-133).

Згідно з доданого до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування 01.03.2013 року у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування був продовжений заступником Генерального прокурора України до 12-ти місяців, а саме до 17.04.2013 року (Том 1 а.с. 204).

Відповідно до ч. 1 ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Враховуючи зазначене, обвинувальний акт, що наразі знаходиться на розгляді в Солом`янського районному суді м. Києва мав бути направлений до суду, згідно вимог ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.04.2013 року.

Однак, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу Українибув складений та затверджений прокурором 26.05.2015 року, тобто через понад як два роки після спливу максимального 12-тимісячного строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Як зазначено в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.09.2021 року у справі № 711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК».

Факт того, що щодо ОСОБА_11 кримінальне провадження є таким, що триває надмірно у чому вбачається порушення ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» було визнано і ЄСПЛ. Так, 06.07.2017 року у справі «Канцара та інші проти України» (Заява № 7762/10 та 4 інші заяви) до якої було приєднано заяву-скаргу ОСОБА_11 . Європейським судом з прав людини було винесено рішення на користь заявників і встановлено та визнано порушення розумних строків у кримінальних провадженнях та надмірну тривалість проваджень у цих справах.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Суд погоджується із думкою сторони захисту, що положення п. 10 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України розповсюджуються і на правовідносини, що виникли до внесення цієї норми до зазначеного кодексу, оскільки як зазначає суд Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду в ухвалі від 16.02.2022 року у справі № 725/5513/19: «Посилання прокурора про те, що судами не було надано належної оцінки тій обставині, що законодавчі зміни, якими доповнено ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом «10» введені в дію з 15 березня 2018 року, а тому вказані положення закону не можуть застосовуватись до кримінального провадження №0000076, відомості про яке були внесені до ЄРДР 14 лютого 2018 року, тобто до введення в дію цих змін, не є обґрунтованими, оскільки ч. 1 ст. 5 КПК України передбачає, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення».

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, клопотання захисника в частині закриття кримінального провадження Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України підлягає задоволенню.

Разом з тим, ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України не передбачає підстав закриття провадження у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-1, ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, а тому, виходячи із зазначеного провадження підлягає закриттю лише на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

На підставі зазначеного, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22.11.2012 р.,за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України- закрити в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий

Судді