Справа №333/4284/22
Провадження №1-кп/333/604/22
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 16.04.2022 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив в`їзд у дворовий проїзд будинку АДРЕСА_1 , де зупинив керований ним транспортний засіб біля під`їзду №1 зазначеного будинку.

В цей же час, у вказаному місці, тобто в районі під`їзду №1 будинку №36 по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, пішохід ОСОБА_6 , рухаючись по проїзній частині дворового проїзду, випадково розсипала на дорожнє покриття харчі, які вона переносила, у зв`язку з чим зупинилася та почала їх збирати, перебуваючи позаду автомобілю під керуванням водія ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_5 , діючи у порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021 року, а саме: п.10.1 ПДР України, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.10.9 ПДР України, де зазначено: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не переконався в безпеці своїх дій, за допомогою до інших осіб не звернувся, а відновив рух та почав рухатися заднім ходом від під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок ігнорування вимог правил безпеки дорожнього руху, водій ОСОБА_5 під час руху транспортного засобу заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка нерухомо перебувала на проїзній частині дворового проїзду.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №522п від 24.06.2022 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого перелому голівки правої променевої кістки без зміщення кісткових фрагментів, що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- садни (рани) правого колінного суглоба, що сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

22.11.2022 року у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 подали клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що вони фактично примирилися.

Прокурор, враховуючи клопотання сторін, не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали, суд дійшов до такого.

Згідно ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, кримінально-правовими підставами для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є вчинення кримінального проступку вперше, особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд, з`ясовуючи таку обов`язкову для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим обставину як відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, встановив, що ОСОБА_5 фактично не усунув заподіяну шкоду від ДТП.

Так, ОСОБА_6 пояснила, що усього вона витратила на лікування близько 10 000 грн. Вона є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 2 900 грн. Тому, для того, щоб вилікуватися, вона позичила гроші у людей, які тепер віддає з пенсії. Обвинувачений вибачення у неї не просив та жодним чином не відшкодував її витрати на лікування.

ОСОБА_5 пояснив, що наступного після події дня, він разом із дружиною поїхали додому до потерпілої, щоб допомогти останній. Потерпіла вдома перебувала із сином та запропонували йому заплатити 30 000 грн. на лікування. Так як у нього таких грошей не було, він на це не погодився. У подальшому, він ще раз зателефонував сину потерпілій і запропонував у подальшому щомісячно сплачувати грошові кошти на загальну суму 10 000 грн., на що син останньої повідомив, що подумає та надасть відповідь, але так і не зателефонував. Дійсно, він не надавав потерпілій матеріальну допомогу, так як у нього відсутні для цього кошти: дружина не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та офіційно влаштуватися на роботу не може.

Враховуючи, що обвинувачений не відшкодував завдані збитки та не усунув заподіяну шкоду, суд вважає за неможливе задовольнити клопотання потерпілої та обвинуваченого про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.11.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1