Ухвала

Іменем України

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 757/45250/21-к

провадження № 51-1809 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року, якою повернуто його апеляційну скаргу,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління, Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 26 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000758 від 01 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 382 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку з відсутністю в діянні працівників Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто останньому.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Як убачається з прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_4 , останній ставить питання, в тому числі, про скасування ухвали районного суду.

Однак, ОСОБА_4 не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.

Тобто, скаржнику необхідно звернути увагу на положення статті 424 КПК та визначитись з предметом оскарження.

При цьому, касаційна скарга ОСОБА_4 позбавлена обґрунтувань щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, яка і є предметом касаційного розгляду.

Тобто, скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Водночас, вимоги касаційної скарги сформульовано не у відповідності до положень статті 436 КПК.

До того ж, касаційну скаргу ОСОБА_4 адресовано до Верховного кримінального суду, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року, якою повернуто його апеляційну скаргу, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3