Справа № 143/130/17
Провадження №11-кп/801/1030/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000355 від 23.10.2016 року, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар Російської Федерації, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 25.10.2016 до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Погребище Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та засуджено до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 25.10.2016 до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рівних частках на користь держави процесуально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 24519 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 48 копійок.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Як убачається з вироку, 23 жовтня 2016 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вирішили вчинити умисне вбивство ОСОБА_11 , з яким в них були неприязні відносини.

З цією метою, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі марки «ВАЗ 2105», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_12 , знаючи про скрутний матеріальний стан ОСОБА_11 , під виглядом підзаробити кошти, посадили останнього до автомобіля.

Після чого ОСОБА_8 став керувати діями ОСОБА_12 , вказував на маршрут руху автомобіля та на місце, куди потрібно було їхати його автомобілем.

При цьому, ОСОБА_13 виконував тільки функції водія, однак про їх наміри щодо умисного вбивства ОСОБА_11 не знав. Тому лише доставив ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 до місця події.

Приїхавши до урочища «Подерте», Погребищенського лісництва Іллінецького лісового господарства, що розташоване між м. Погребище та селищем Погребище-перше Вінницької області, в районі залізничного переїзду, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, за допомогою рук та ніг звалив на землю ОСОБА_11 і сів своїм тілом на груди потерпілого, при цьому утримуючи ліву руку останнього.

В цей час, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, також підбіг до потерпілого та схопив своєю лівою рукою праву руку останнього, а правою рукою із застосуванням значної сили стиснув шию ОСОБА_11 , бажаючи його смерті, таким чином, стискаючи шию біля трьох хвилин.

Від насильницьких умисних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , направлених на позбавлення життя ОСОБА_11 , потерпілий став кричати та кликати на допомогу, тому з метою подолання опору останнього та доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_8 покликав на допомогу ОСОБА_7 , якому наказав закрити руками рот потерпілого.

В свою чергу ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи узгоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , підбіг до них, взяв із землі в руку сухе листя та закрив ним рот і ніс ОСОБА_11 , який в цей час кликав на допомогу та намагався піднятись.

Діючи умисно, ОСОБА_8 , побачивши, що потерпілий чинить опір, наказав ОСОБА_10 про необхідність доведення свого умислу до кінця та сильніше стиснути шию ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_15 , взявши обома руками за шию потерпілого та із застосуванням значної сили, ще сильніше стиснув шию ОСОБА_11 , внаслідок чого останній помер, а ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на вказаному вище автомобілі залишили місце події.

В результаті насильницьких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 - ОСОБА_11 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна та синці на передній поверхні шиї справа та зліва, крововиливи в м`які тканини шиї, перелом під`язикової кістки, по одному синцю в ділянці спинки носа, в ділянці передньо-внутрішньої поверхні гомілок.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 162 від 24.11.2016, смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії, внаслідок стиснення шиї руками, що підтверджується виявленням саден та синців на передній поверхні шиї справа та зліва, крововиливами в м`які тканини шиї, переломом під`язикової кістки, ознаками швидконасталої смерті та порушення органного крововиливу тощо. Механічна асфіксія від здавлення шиї за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням. Між вказаною механічною асфіксією та смертю ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2022 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців.

Вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не врахував, що він повністю визнав вину, надавав в судовому засіданні правдиві показання, щиро розкаявся. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання. Крім того, зазначає, що має міцні соціальні зв"язки, на триманні має неповнолітню дочку, за місцем проживання характеризується позитивно.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2022 року щодо нього, призначити йому покарання у вигляді 11 років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вимоги мотивує тим, що вирок є занадто суворим. Зазначає, що суд при призначенні йому покарання не врахував належним чином пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, визнання вини, надання правдивих показань, не врахував належним чином думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання. Не враховано також його соціальні зв`язки, наявність дружини та дітей, посередньої характеристики за місцем проживання, позитивної характеристики під час утриманні в СІЗО.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та просив залишити вирок відносно останніх без змін; думку захисника - адвоката ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених та просили їх задовольнити; одночасно просили вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється судом в межах апеляції.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України - вирок суду має бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченої.

Так, доводи апеляційних скарг обвинувачених про те, що суд призначив їм надто суворе покарання, не взявши до уваги те, що раніше обвинувачені не притягувались до кримінальної відповідальності, їх соціальний та сімейний стан, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими, однак зазначені обставини не можуть бути підставою для пом`якшення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, крім того, ці обставини не завадили останнім вчинити злочин, будучи стримуючими факторами.

Щодо пом`якшуючих покарання обставини (визнання вини, надання суду правдивих показань, усвідомлення ними суспільно небезпечних наслідків скоєного діяння, щирого каяття), то судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим це було враховано.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний вірно дійшов висновку, що виправлення обвинувачених можливо лише за умови ізоляції їх від суспільства .

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, а також необхідність і достатність для них такого покарання, необхідність його реального відбування у вироку належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особам обвинувачених, тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, його жорсткого способу вчинення, тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими, переконливими та погоджується з ними.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в повній мірі відповідає тяжкості вчиненому кримінальному правопорушенню, особам обвинувачених і є необхідним та достатнім для виправлення них та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст. 65 КК України.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з негативно, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває на обліку з 11.01.2016 року.

Також судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 вину визнав, надавав суду правдиві показання щодо обставин кримінального правопорушення. Також судом першої інстанції враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра перебуває. Вину визнав, надав суду правдиві показання. Судом враховано обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що призначене покарання обвинуваченим є справедливим, таким, що відповідає вчиненому ними злочину та особам обвинувачених, узгоджується із законом, відповідає вимогам ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення міри покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Крім того, на суди покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що юридично-правових чи виключно процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду - не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2022 року -залишити без задоволення .

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2022 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення, засудженими з дня отримання копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4