Дата документу 01.02.2023Справа № 554/5107/22
Провадження № 1-кп/554/67/2023
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зідьки Зміївського районного Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді економіста в ТОВ «Компанія свіжа їжа», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Октябрського районного суду м. Харкова перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження.

Судом було задоволено клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Зміївським районним судом Харківської області за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 .

При цьому, в судові засідання в режимі відеоконференції, які призначалися на 24 листопада 2022 року та 01 лютого 2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не з?явилися, у зв?язку з відсутністю то електропостачання, то вільних залів судового засідання в Зміївському районному суді Харківської області.

Учасники кримінального провадження вважали за неможливе проводити судове засідання за відсутності, зокрема обвинуваченого.

Згідно положень п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язани й прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно положень ч. ч. 1 і 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку та здійснюється з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо , поведінка учасників кримінального провадження та спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Поняття «розумний строк» не має чіткого визначення, оскільки залежить від багатьох чинників. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини неодноразово констатувала, що значення гарантії розумного строку полягає в тому, що обвинувачений, який не скоював караного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань із розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, слід визначати, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінального провадження, проведення процесуальних дій або винесення процесуального рішення, який буде достатнім для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Наведені принципи є основними засадами кримінального провадження, а отже, під час судового розгляду всі вони мають бути враховані й застосовані судом, жоден з них не повинен бути реалізований за рахунок порушення іншої засади на шкоду правам особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Згідно ч. ч. 1 і 3 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, суд зазначає про те, що безпосередньо процес організації проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно положень ст. 336 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на, зокрема суд, за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні.

Водночас, аналізуючи положення ч. 1 ст. 336 КПК України, суд звертає увагу на те, що вказана норма кримінального процесуального закону не є імперативною та закріплює право, а не обов`язок суду щодо прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Питання участі в судовому засіданні відповідного учасника кримінального провадження в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи.

При цьому, учасники кримінального провадження можуть брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 як 24 листопада 2022 року, так і 01 лютого 2023 року прибув до приміщення Зміївського районного суду Харківської області для участі в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції. Однак, зважаючи на проблеми технічного характеру, зокрема пов?язані із відсутністю електропостачання та вільних залів для проведення відеоконференції в Зміївському районному суді Харківської області, відповідно, його участь в розгляді матеріалів цього кримінального провадження, неодноразово забезпечена не була.

Наведені обставини, на думку суду, призводять до затягування розгляду цієї справи в цілому, так як позбавляють суд можливості провести та завершити її розгляд протягом розумного строку, а також унеможливлюють реалізацію процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, зокрема.

На підставі викладеного, враховуючи, що проведення розгляду матеріалів цього кримінального провадження за участі обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції із Зміївського районного суду Харківської області є неможливим з технічних причин, а кримінальним процесуальним законом не передбачено обов`язку суду приймати рішення про дистанційне судове провадження лише за наявності такого клопотання відповідного учасника кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність визнання обов`язковою явки обвинуваченого в приміщення саме Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду матеріалів цього уримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 28, 42, 336, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати явку обвинуваченого ОСОБА_6 під час розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000647 від 08 травня 2021 року обов`язковою в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави (м. Полтава, вул. Навроцького, 5).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8