12.04.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/224/20
Провадження № 1-кп/533/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2020 № 0000031, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

01.02.2023 прокурором подано до суду клопотання від 31.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому він просив застосувати до:

- обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також 01.02.2023 прокурор звернувся до суду з клопотаннями від 31.01.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу та оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.02.2023 задоволено клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про дозвіл на затримання з метою приводу обвинувачених, надано дозвіл на затримання обвинувачених, оголошено їх розшук та зупинено провадження у кримінальній справі.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 поновлено судове провадження у кримінальній справі. Судове засідання з розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 призначене на 10 квітня 2023 року о 15:30 годині.

Клопотання прокурор обґрунтував таким: відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 злочинів, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою уникнути відповідальності та забезпечення подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, відсутність законних джерел існування вказують на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. З огляду на те, що обвинуваченому відомі свідки у вказаному провадженні він може незаконно впливати на останніх (шляхом погроз, умовлянням або вчиненням нових кримінальних правопорушень), вбачається ризик незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Одночасно ці обставини, на думку прокурора, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, перебуваючи на волі, обвинувачений переховується від суду, про що свідчать його чисельні неявки у судові засідання, чим перешкоджає прийняттю остаточного процесуального рішення у вказаному провадженні. У зв`язку з вищевикладеним, вважав, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та згідно ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що не переховувався від суду, а проживав як внутрішньо переміщена особа у іншому населеному пункті за адресою: АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною ОСОБА_6 , оскільки у його постійному помешканні у м. Харкові були пошкоджені вікна. Наразі повернувся до свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Обіцяв дотримуватися процесуальних обов`язків та з`являтися до суду, повідомив, що не має наміру переховуватися від суду.

Суд, вислухавши пояснення прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив таке.

У провадженні Печенізького районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та сховище, за обставин викладених в обвинувальному акті, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Під час перебування кримінального провадження у Печенізькому районному суді Харківської області розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема у зв`язку з неявкою обвинувачених.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області.

15 вересня 2022 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000031 від 06.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2022 матеріали кримінального провадження розподілено головуючій судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Козельщинського районного суду від 15.09.2022 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, прийнято до провадження головуючою суддею, підготовче судове засідання призначено на 22 вересня 2022 року о 14 год 00 хв.

Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладався, оскільки у підготовче судове засідання, призначене судом на 22.09.2022, 19.10.2022, 22.11.2022, 09.01.2023 та 17.01.2023 обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

Ухвалою суду від 01.02.2023 задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинувачених, оголошено їх розшук та зупинено провадження у кримінальній справі.

10.04.2023 до суду надійшов протокол затримання особи від 09.04.2023, відповідно до якого на підставі ухвали суду від 01.02.2023 затримано обвинуваченого ОСОБА_4 09.04.2023 о 12 годині 30 хвилин.

Ухвалою суду від 10.04.2023 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання з розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу на 10.04.2023 о 15.30 год. У цей же день та час клопотання у присутності прокурора та обвинуваченого розглянуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до частини другої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі частиною другою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимимй, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Суд погоджується з прокурором, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи несудимим, обвинувачується у вчиненні злочинів (декілька епізодів), за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років. Також суд погоджується, що на даний час у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 мають місце певні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави стверджувати, що обвинувачений може: переховуватися від суду, про що свідчать його неодноразові неявки до суду, а також невиконання свого процесуального обов`язку, що полягає у прибутті за викликом до суду, а в разі неможливості прибуття за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити суд про це.

Також суд погоджується зі стороною обвинувачення в частині неможливості застосування до обвинуваченого таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання та особиста порука з тих самих підстав, що зазначенні у клопотанні прокурора.

У той же час суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт.

За змістом частини першої та другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд уважає, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого, ніж взяття під варту, запобіжного заходу є недостатнім для запобігання таким ризикам як ймовірне переховування від суду. Наявність таких ризиків як можливість вчинення нових кримінальних правопорушень та ризик незаконного впливу на свідків є тільки припущенням сторони обвинувачення. Крім того, ризик незаконного впливу на свідків на даному етапі не є актуальним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див., як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany, від 27 червня 1968 року, п. 12); рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey, від 8 червня 1995 року, п. 52).

Арґументи «за» і «проти» звільнення з під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Клоот проти Бельгії», від 12 грудня 1991 року, п. 44).

На думку суду наведене прокурором обгрунтування неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі такого як домашній арешт, є доволі абстрактним обґрунтуванням, та не може бути беззаперечною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також враховує пояснення обвинуваченого про вимушену зміну ним постійного місця проживання та уважає такі пояснення слушними та такими, які суд не може проігнорувати, зважаючи на постійні обстріли м. Харкова, де мешкав обвинувачений, з боку країни-агресора РФ. Суд також ураховує, що обвинувачений проживає однією сім`єю з жінкою, та обвинувачується у ненасильницьких злочинах. Усе наведене у своїй сукупності, на думку суду, є достатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання для обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу та вирішенні питання щодо переліку обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд також ураховує тяжкість, предмет та спосіб вчинення злочинів, у яких обвинувачується обвинувачений, ненасильницький характер злочинів, а також наявність у обвинуваченого місця проживання, певних соціальних зв`язків, родини, достатність запобіжного заходу для запобігання ризику вчинення нового злочину.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності з`являтися за викликом до прокурора або суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по справі.

Визначити строк дії ухвали до 07 червня 2023 року включно.

Негайно доставити обвинуваченого до місця проживання і звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора та Харківське РУП № 2 ГУНП у Харківській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначити підготовче судове засідання на 17 квітня 2023 року о 13 годині 30 хвилин у приміщенні Козельщинського районного суду Полтавської області, за адресою: вулиця Остроградського, буд. 75/15, селище Козельщина, Кременчуцький район, Полтавська область.

Здійснити судовий виклик у підготовче судове засідання учасників провадження.

Судове засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 провести у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС на сайті: https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 12 квітня 2023 року о 16 годині 30 хвилин. Повний текст ухвали у судовому засіданні не оголошувався у зв`язку з неявкою учасників на проголошення.

Суддя ОСОБА_1