ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3809/22 Справа № 219/9286/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
30.11.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з ДУ «Надержищенска виправна колонія № 65» Полтавської області апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2022р., яким обвинувачену
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Слов`янська Донецької області, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки дев`ять місяців з конфіскацією майна із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України.
за участю обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8
в с т а н о в и л а :
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2022р. обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки дев`ять місяців з конфіскацією майна із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України.

Вирок оскаржено обвинуваченою, яка не оскаржуючи фактичних обставин справи, кваліфікації вчиненого нею кримінального правопорушення, доведеності її винуватості, не погодилась із призначеним їй розміром покарання внаслідок суворості.
- вказує, що вона розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, що відповідно до ст. 66 КК України визнано обставиною, яка пом`якшує її покарання, обставини, які обтяжують її покарання судом, не було встановлено, виявлений у неї наркотичний засіб вживала особисто та нікому більше не пропонувала, у неї на утриманні перебувають малолітні діти 2008 та 2014р.н, що також є обставиною, яка пом`якшує її покарання;
- вказує, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області вона засуджена до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна, та покарання, яке призначено за новим вироком є несправедливим та неправомірним;
- прохає, оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати, та призначити біль м`яке покарання.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченої та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та прохали її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскаржуваний вирок прохав залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченої без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинувачену визнано винуватою у тому, що 01.07.2021р. приблизно о 20:00год. обвинувачена, перебуваючи за місцем відбування покарання в приміщенні камери № 251 ДУ «Бахмутської УВП № 6» в м. Бахмут, вул. Ціолковського, 4 Донецької області в еклерах, що знаходились в посилці з продуктами, яку вона отримала від невстановленої особи, щодо якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, виявила два поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору та достовірно знаючи, що вказана речовина є наркотичним засобом - метадоном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, для особистого вживання, не переслідуючи мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995р., поклала вказані згортки з кристалічною речовиною білого кольору в пачку цигарок «Compliment», яку поклала до правого карману свого халату, тим самим незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичних засіб метадон, стала зберігати при собі.
02.07.2021 о 11:05год. із дотриманням вимог кримінально-процесуального закону уповноваженими особами ДУ «Бахмутської УВП № 6» проведено обшук приміщення камери № 251, в якій утримується обвинувачена та її особистий обшук, під час якого у обвинуваченої в правій зовнішній кишені одягненого на ній халату в пачці з під цигарок «Compliment» виявлено два поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору.
02.07.2021р. в період часу з 12:50год. до 13:15год. під час огляду місця події в камері № 251 ДУ «Бахмутської УВП № 6» в м. Бахмут вул. Ціолковського, 4, Донецької області, у обвинуваченої в правій кишені одягненого на ній халату, в пачці з під цигарок «Compliment» у двох поліетиленових згортках вилучено кристалічну речовину білого кольору всього масами 0,3050г та 0,2790г, які згідно Постанови КМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних речовин, психотропних речовин та прекурсорів» містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону складає 0,0412г та 0,0352г відповідно, а всього загальною масою 0,0746г, яка згідно наказу МОЗ України №634 від 29.01.2010р. «Про внесення змін до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», більше, ніж невеликий розмір, яку обвинувачена, діючи умисно, незаконно придбала та зберігала при собі за місцем відбування покарання для особистого вживання, не переслідуючи мети збуту.
Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирок обвинуваченою оскаржений в частині призначення покарання, фактичні фактичних обставин справи, кваліфікація вчиненого нею кримінального правопорушення, доведеність її винуватості в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченій покарання, керувався вимогами ст. 65 КК України та врахував фактичні обставини справи, а саме, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, свою винуватість визнала повністю, у вчиненому розкаялася, дані про особу обвинуваченої, яка раніше була засуджена вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років один місяць з конфіскацією майна, наявність на утриманні у обвинуваченої неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також обставину, що пом`якшує її покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді арешту.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням наведеного вище вважає, що призначене обвинуваченій покарання у виді арешту строком на три місяці призначене у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та у повному обсязі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, а також тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального проступку та особі обвинуваченої.

Також суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про застосування до обвинуваченої вимог ст.ст. 71,72 КК України.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. обвинувачена засуджена за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років один місяць з конфіскацією майна. Вказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою, тобто покарання, яке обвинувачена відбувала та відбуває до теперішнього часу узгоджено сторонами кримінального провадження.
У строк відбування обвинуваченою покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.08.2020р. по 26.05.2021р. з розрахунку день за день.

Новий злочин обвинувачена вчинила під час відбування покарання за вказаним вище вироком, перебуваючи в умовах тримання під вартою.

При цьому, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто за оскаржуваним вироком у виді арешту, частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, та відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яким є арешт, більш суворим покаранням, яким є позбавлення волі, та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки дев`ять місяців.
При ухваленні оскаржуваного вироку, обвинуваченою, яка трималася під вартою, вже було відбуто покарання у виді позбавлення волі, строк якого становив один рік п`ять місяці 9 днів, строк невідбутого покарання становив чотири роки сім місяців 22 дні.
При цьому, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі, яке залишилося невідбутим обвинуваченою, фактично додав два місяці арешту, керуючись ст. 72 КК України.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги обвинуваченої, що вона розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, що відповідно до ст. 66 КК України визнано обставиною, яка пом`якшує її покарання, обставин, що обтяжують її покарання судом не було встановлено, виявлений у неї наркотичний засіб вживала особисто та нікому більше не пропонувала, у неї на утриманні перебувають малолітні діти 2008 та 2014р.н., що також є обставиною, яка пом`якшує її покарання, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області вона вже засуджена до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна, та покарання, яке призначено за новим вироком є несправедливим та неправомірним, є безпідставними, та не підлягають задоволенню.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2022р., яким обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки дев`ять місяців з конфіскацією майна із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України - залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2022р., яким обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки дев`ять місяців з конфіскацією майна із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженою яка тримається під вартою у той самий строк з дня отримання судового рішення.

Судді

30 листопада 2022 року м.Кривий Ріг