Дата документу 28.02.2023
Справа № 334/6585/22
Провадження № 1-кп/334/355/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, російська федерація, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26 травня 1992 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

- 13 жовтня 1993 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 143, ст.43 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою Запорізького обласного суду від 15 листопада 1993 року ст. 43 КК України з вироку виключена, засуджений за ч. 2 ст. 143 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- 20 серпня 1997 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 16 січня 1998 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 42 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 11 вересня 1999 року відповідно до Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року;

- 23 серпня 2000 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі;

- 18 лютого 2004 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1, ч.2, ч.3, ч.4, ч.5 ст.185, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 27 листопада 2009 року постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2009 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 місяці 20 днів;

- 04 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 22 березня 2013 року постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2013 року з невідбутим строком покарання 10 місяців 28 днів;

- 06 січня 2015 року Орджонікідзевским районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 30 січня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 04 листопада 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2015року і остаточно призначено покарання 3 роки 6 міс. позбавлення волі. 02 лютого 2016 року рішенням Апеляційного суду Запорізької області скасовано вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015року та визначено рахувати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. В порядку ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано не відбуте покарання за вироком Орджонікідзького районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2015 року та Комунарського районного суду від 30 січня 2015 року та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. У порядку ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього тримання під вартою з 23 липня 2015 року по 02 лютого 2016 року з розрахунку один день за два дня позбавлення волі. Звільнений 25.06.2018року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 6міс.10днів;

- 23 січня 2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання приєднано не відбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року та призначено покарання у вигляді 3 років та 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 14 квітня 2021 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 8 міс. 22 дні;

- 30.11.2022 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2022 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був запрошений працівниками правоохоронних органів для участі у проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , в якості понятого. У подальшому, під час проведення обшуку у останнього виник умисел на викрадення чужого майна, а саме: велосипеда «Olympic 24 cpeed», який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 того ж дня приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану за допомогою дерева проник на територію домоволодіння за вище вказаною адресою, де таємно викрав «Olympic 24 cpeed», вартість якого становить 3266, 67 грн, після чого, забравшись на дах гаражу покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, що відповідають фактичним обставинам справи, зазначеним у обвинувальному акті. Пояснив, осінню 2022 року поліція його запросила бути понятим. Потім ввечері він повернувся до будинку, переліз через паркан. Велосипед закинув на дах гаражу, таким чином і сам виліз. Велосипед стояв у дворі, біля іншого гаража. У подальшому він продав велосипед за 400 грн. Коли до нього прийшла поліція, він з ними пішов та викупив велосипед назад. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подала заяву, що просить розглядати справу за її відсутності, покарання залишає на розсуд суду.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно ОСОБА_5 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, відношення останнього до вчиненого, який щиро розкаюється у вчиненому.

Суд також враховує, що він неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкцій ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, оскільки останній будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, засудженому ОСОБА_5 остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2022 року, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2022 року у виді 200 годин громадських робіт, більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25.12.2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази велосипед «Olympic 24 cpeed» у рамі темно синього кольору, який передано на зберігання до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2022 року на велосипед «Olympic 24 cpeed» в рамі темно синього кольору скасувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1