Справа № 404/8511/21
Номер провадження 1-кс/404/468/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000059 про дозвіл на затримання з метою приводу стосовно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тріпілля, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , такелажника такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний керівник - прокурор Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000059 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчими Третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 03.10.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2019 громадянин ОСОБА_4 призваний на строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження строкової військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №209 від 06.06.2019 військовослужбовця строкової служби ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою такелажника такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відтак, з 24.04.2019, тобто з дня відправлення з обласного збірного пункту ОСОБА_4 останній набув статусу військовослужбовця-особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження строкової військової служби.

Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільових) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно вимог п.п. 1,2,3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (Розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдата ОСОБА_4 було достеменно відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього обов`язки.

Являючись військовослужбовцем строкової служби солдат ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, діючи в порушенні вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за таких обставин.

09.09.2019, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2019 №342, солдат ОСОБА_4 вибув у щорічну основну відпустку яка надавалася останньому по 19.09.2019.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно її виконувати, свідомо, 19.09.2019 о 20 год. 00 хв. допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях, шляхом не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, з відпустки, до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, розуміючи настання наслідків та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 31.05.2019, в порушення ст.ст. 9,11,16,49,127,128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки, о 20 год. 00 хв., до військової частини НОМЕР_1 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Таким чином, військовослужбовець строкової служби ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду крім воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби.

27.02.2020 слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 , складено та погоджено з прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відносно: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с Тріпілля, Обухівського району, Київської обл., українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , такелажника такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата зареєстрованого та фактично проживаючого за адресо: АДРЕСА_1 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування а саме:

- актом службового розслідування, результати якого затверджені наказо командиром військової частини НОМЕР_1 ;

- допитом свідка ОСОБА_7 ;

- допитом свідка ОСОБА_8 ;

- допитом свідка ОСОБА_9 ;

- також іншими матеріалами кримінального провадження

Вжитими заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_4 до теперішнього часу не надалося можливим. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 27.02.2020 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, а підозрюваного оголошено у розшук.

На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які викладені в клопотанні про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того наявні відомості в достатньому об`ємі, які вказують на те, ОСОБА_4 , з моменту нез`явлення до військової частини переховується від органу досудового розслідування та органів військового управління, а також про те, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотання про застосуванням запобіжного заходу вигляді тримання під варто до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив.

Встановлено, що 03.10.2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до ЄРДР, по даному кримінальному провадженню під №0000059.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

На виконання вимог ч. 3 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Сукупність інформації, що міститься у долучених до клопотання документах не вказують про достатню сукупність доказів для існування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, та його умисних спроб уникнути від явок до слідчого.

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено про свідоме ухилення підозрюваного від його явки до органу досудового розслідування. Але, дослідженні матеріали клопотання вказують про передчасність таких припущень, оскільки в системі заходів забезпечення кримінального провадження, - затримання, з метою приводу, є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод. Дозвіл на затримання можливо реалізувати виключно у випадку, коли безрезультатними залишились менш впливові заходи забезпечення, як то: виклики, штраф, привід, тощо (ст.ст.134,140, 144 КПК України).

По означеному кримінальному провадженню, слідчий не вчинив жодних розшукових та процесуальних дій, спрямованих на встановлення безпосереднього місця перебування ОСОБА_4 , не вчинив жодних дій для його подальшого розшуку.

Також, слідчий не застосував заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на завчасне вручення підозрюваному повістки. Після чого, за логікою законодавця (ст.ст.138-139 КПК України), повинен був проаналізувати поважність причин неприбуття та з`ясувати наслідки його неявок на виклик. Потім вирішити питання про необхідність застосування грошового стягнення, привід та обов`язок вручення повідомлення про підозру, тощо.

Таку необґрунтовану процесуальну поспішність не можна компенсувати порушенням прав підозрюваної особи на захист.

Крім того, в матеріалах справи долучені копії документів не завірені належним чином та із змістом яких неможливо ознайомитися, оскільки вони виготовлені неналежної якості.

Так, відповідно до вимог Національного стандарту «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003: завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», завіреним печаткою, дати засвідчення копії.

Також, відсутні запити слідчого щодо реального проживання, працевлаштування, хвороб чи смерті ОСОБА_4 , немає довідки з податкової інспекції про місця одержання заробітної плати (по ідентифікаційному коду). Не долучено доказів і про додержання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, за умовами якої у випадку неможливості вручення письмового повідомлення, вручення здійснюється у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто, допущені порушення правила виклику підозрюваного, як то передбачено главою 11 КПК України, який здійснюється (ч. 1, 8 ст. 135 КПК України) шляхом: вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня виклику. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Зазначені вимоги закону не додержані, оскільки триденний строк не витриманий, що є неприпустимим.

Сторона обвинувачення не довела поважності неявок. У свою чергу неможливість національного правоохоронного органу забезпечити виклик чи привід ОСОБА_4 не повинні підмінятись усними припущеннями про його умисне переховування від правоохоронних органів. Тим паче, що матеріали клопотання не містять постанов про привід підозрюваного.

Крім того, повідомлення про підозру від 27.02.2020 року ОСОБА_4 направлене поштою, ним не отримане, що вказує на невручення належним чином вказаного документу ОСОБА_4 та передчасність звернення слідчого з клопотанням до суду.

При вирішенні вимог поданого клопотання суто з об`єктивних підстав перераховані недоліки не можуть бути усунуті, оскільки Кримінальним Процесуальним Кодексом України на слідчого суддю покладається вимога щодо негайного розгляду клопотання після його одержання. (ч. 2 ст. 189 КПК України)

Сукупний перелік виявлених істотних порушень не узгоджуються з імперативними вимогами п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, про те що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Сторона кримінального провадження не втрачає права на повторний розгляд заявлених нею вимог.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.187-190, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання процесуального керівника - прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000059 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під ватрою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницької окружної прокуратури протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1