УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2022 за № 0002422, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва 21.12.2022 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002422 від 24.10.2022 р., затверджений прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали суду від 21.12.2022 р. по справі було призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання не прибула потерпіла ОСОБА_7 , відомості про вручення потерпілій судової повістки повідомлення в матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим на обговорення учасників провадження поставлено питання про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні, з метою повторного виклику потерпілої в підготовче судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , прокурор не заперечували проти оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні з метою належного повідомлення потерпілу про місце, день та час слухання справи.

Від прокурора у підготовчому судовому засіданні надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз: 30.10.2017 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за наступних обставин. Зазначається, що під час дії воєнного стану, 24.10.2022 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, повторно таємно, з корисливих мотивів вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 , 24.10.2022 року приблизно о 12:00 год. шляхом підбору ключа, проник до приміщення будинку АДРЕСА_1 , де мешкає громадянка ОСОБА_7 , та зайшов до спальної кімнати. В подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями нiхто не спостерігає, та не завадить йому у вчиненні крадіжки, повторно таємно, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до житла, із тумби у спальній кімнаті будинку викрав грошові кошти у загальній сумі 8000 (вісім) тисяч гривень, що належать ОСОБА_7 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 8000 (вісім) гривень. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що із врахуванням викладеного ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; Вчинити інше кримінальне правопорушення. Існування вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Враховуючи, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодноразово вчиняв злочинні дії, які мали корисливий умисел, то можна зробити припущення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, з метою незаконного збагачення. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також, прокурор просить суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначати розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він не вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначив, що до часу свого затримання він проживав у помешканні свого дядька, неофіційно працював різноробочим у супермаркеті, чим заробляв собі на життя. Пояснив, що неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, однак не має наміру ухилятись від суду, зобов`язується прибувати за кожним викликом суду.

Дослідивши клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника стосовно поданого прокурором клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий, останній раз: 30.10.2017 р. Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Києві, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, що свідчить про відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, та підкріплює існування встановлених судом ризиків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумі для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 5 ст. 182, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин, межі вимог клопотання прокурора, суд вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом та перелічених в ухвалі суду.

На переконання суду, із врахуванням вищевикладеного, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, встановленим в ухвалі суду.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 314-315, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 лютого 2023 року включно.

Ухвала суду діє до 18 лютого 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із потерпілою, свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1