Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/86/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого: 22.12.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022 залишено без задоволення клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 характерезується негативно, допустив шість порушень вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час стягнення погашенні. Заохочень не має. Не працевлаштований, проявляє негативне ставлення до праці. Безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи. Участь в організації виховних заходів установи не приймає. 26.06.2020 року закінчив Петрівський навчальний центр №49 та здобув професію електромонтера з обслуговування електроустановок.

Судом першої інстанції не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 положень статті 81 КК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити.

Мотивує свої доводи наступним.

Згідно характеристики від 12.09.2022 - засуджений відбуває покарання в ДУ ПВК з 11.06.2015, характеризується як спокійний та врівноважений тобто характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав (всі стягнення погашенні).

Засуджений 01.07.2020 відбув 2/3 строку покарання та має право на застосування до нього ст.81 КК України.

На переконання сторони захисту, засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, даний висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення ґрунтується на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є не тільки факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого в цілому що й було акцентовано увагу суду. Засуджений протягом усього часу дотримувався порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, залучався до громадських робіт, робіт по благоустрою установи, виготовлював спортивні знаряддя, не був офіційно працевлаштований за відсутності таких вакансій, що може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_7 засуджений 22.12.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі.

Згідно Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, йому зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 28.07.2014 року по 23.04.2015 року.

Початок строку: 28.07.2014 року. Кінець строку: 01.11.2023 року.

З 11.06.2015 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№ 49)».

За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_7 характерезується негативно, допустив шість порушень вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час стягнення погашенні. Заохочень не має. Не працевлаштований, проявляє негативне ставлення до праці. Безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи. Участь в організації виховних заходів установи не приймає. 26.06.2020 року закінчив Петрівський навчальний центр №49 та здобув професію електромонтера з обслуговування електроустановок.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 обґрунтував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 характерезується негативно, допустив шість порушень вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час стягнення погашенні. Заохочень не має. Не працевлаштований, проявляє негативне ставлення до праці. Безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи. Участь в організації виховних заходів установи не приймає. 26.06.2020 року закінчив Петрівський навчальний центр №49 та здобув професію електромонтера з обслуговування електроустановок.

Згідно ст.81 КК України умовно - дострокове звільнення по відбуттю 2/3 частини строку покарання відносно засудженого ОСОБА_7 настало з 01.07.2020 року, але комісією установи 07.07.2020 року засудженому було відмовлено в умовно - достроковому звільнені, як такому, що не став на шлях виправленння.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений, ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не повністю довів своє виправлення, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.

З матеріалів справи не вбачається те, що засуджений довів своє виправлення. Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 2008 року був звільнений умовно-достроково, проте належних висновків не зробив.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд при прийнятті рішення повинен враховувати чи застосовувались раніше до особи вимоги щодо умовно-дострокового звільнення.

Зі змісту ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, з урахуванням відомостей про те, що до особи раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення. Рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022,слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 537- 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4