ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/129/23
Провадження №1-кс/477/231/23
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

30 березня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000302, про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Балта Одеської області та проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2023 року старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 (далі - слідчий) за погодженням з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000302 на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України 24 листопада 2022 року внесено відомості до ЄРДР за №0000302 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 332 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 02 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за частиною третьою статті 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, яка цього ж дня з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень з покладенням відповідних обов`язків.

01 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 02 квітня 2023 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме: завершити розсекречування та долучити до матеріалів провадження результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; здійснити огляд документів, вилучених в ході обшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ініціювати проведення повторного огляду військово-лікарськими комісіями осіб, відносно яких будуть сумніви у достовірності їх діагнозів; провести додатковий допит працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити місце знаходження ОСОБА_8 та провести його допит; виконати інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість нової підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року на 60 днів.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що існує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також на думку слідчого існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинення іншого правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000302.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 02 лютого 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 04 лютого 2023 року по 02 квітня 2023 року та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

01 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України.

06 березня 2023 року підслідність у вказаному кримінальному проваджені визначено за СУ ГУНП в Одеській області.

Постановою заступника Генерального прокурора від 23 березня 2023 року, здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено СУ ГУНП в Миколаївській області.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 24 листопада 2022 року продовжений до 02 червня 2023 року.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_7 до організації та вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України.

Дослідженими слідчим суддею доказами підтверджується достатність вагомих підстав вважати, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими не встановленими на даний час особами, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, налагодили механізм виготовлення підроблених довідок військово-лікарських комісій та тимчасових посвідчень військовозобов`язаних, із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про стан здоров`я військовозобов`язаних (тобто осіб замовників таких документів) в частині звільнення їх від призову до лав ЗСУ за станом здоров`я, на підставі яких такі особи безперешкодно перетинають державний кордон України.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, були оформлені документи відносно ОСОБА_11 з внесеними до них недостовірними даними щодо стану його здоров`я, на підставі яких його звільнено від проходження військової служби в лавах ЗСУ та отримано право здійснення безперешкодного перетину державного кордону України, та на підставі таких документів 02 лютого 2023 року останній перетнув державний кордон України на пункті пропуску «Паланка» на території Одеської області.

Крім того, ОСОБА_7 , вступивши у злочинну змову з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконних прибутків від незаконної діяльності, пов`язаної з незаконним збутом психотропних речовин та наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, обрали в якості джерела доходу - незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено - «кокаїн (метиловий ефір бензоїлекгоніну)» та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин «МДМА» та 4-ММС (4-метилметкатинону) на території Одеської області у великих та особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_7 , вступивши у злочинну змову з ОСОБА_9 , всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, достовірно знаючи про те, що незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, серед яких канабіс, є протиправним, ігноруючи вказану норму закону, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи та в подальшому став незаконно зберігати за місцем спільного з ОСОБА_9 проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб канабіс у невстановленій кількості.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України.

Долучені до клопотання прокурором докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 23 листопада 2022 року; матеріали оперативного підрозділу УСР в Миколаївській області від 25 листопада 2022 року, 30 грудня 2022 року, 19 січня 2023 року, 27 січня 2023 року, отримані в ході виконання доручень слідчого; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25 листопада 2022 року, 26 січня 2023 року, 30 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року та 02 лютого 2023 року; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_12 від 29 листопада 2022 року, 01 березня 2023 року та протоколи огляду його мобільного телефону в частині переписки з ОСОБА_10 та допит від 02 лютого 2023 року; протоколи огляду речей та документів від 26 січня 2023 року, в ході якого оглянуто переписку ОСОБА_11 з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; протоколи огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19 січня 2023 року, в ході якого зафіксовано надання потерпілому ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 6500 доларів США, які він в подальшому передав на вимогу ОСОБА_10 ; протоколи огляду документів від 25 січня 2023 року в ході якого оглянуті документи які отримав ОСОБА_11 за результатами медичного обстеження у КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, а саме протоколи рентгенологічних досліджень та Акт №1263 обстеження стану здоров`я; протоколи обшуку від 02 лютого 2023 року за місцем спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого з-поміж іншого було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 42 538 доларів США, серед яких конверт з 53-ма купюрами номіналом 100 доларів США кожна, які 19 січня 2023 року ОСОБА_11 діючи під контролем правоохоронних органів передав на вимогу ОСОБА_10 ; протоколи обшуку від 02 лютого 2023 року автомобіля «Audi A3» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року та протоколи особистого обшуку затриманої в порядку статті 208 КПК, в ході яких з-поміж іншого виявлено та вилучено купюру номіналом 100 доларів США, яку з поміж інших грошових коштів 19 січня 2023 року ОСОБА_11 діючи під контролем правоохоронних органів передав ОСОБА_10 ; протоколи затримання в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_9 , в ході проведення особистого обшуку якої було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2980 доларів США та 1200 Євро; матеріали НСРД які на даному етапі досудового розслідування розсекречені та долучені до матеріалів кримінального провадження; протоколи допиту свідків у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_13 від 23 лютого 2023 року у сукупності свідчать про причетність ОСОБА_7 до організації та вчинення інкримінованих йому правопорушень.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Співставляючи доводи клопотання сторони обвинувачення з долученими до клопотання матеріалами, на предмет наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами другою та третьою статті 307, частиною другою статті 309 КК України. Зокрема, санкція частини третьої статті 307 КК України відносить цей злочин до особливо тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, останній може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При вирішенні питання про наявність даного ризику також враховуються відомості про неодноразові виїзди ОСОБА_7 за межі України до його затримання, а також достатність майнових ресурсів підозрюваного для можливого тривалого переховування від органів досудового розслідування та суду. Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його на території України, слідчому судді не надано.

З приводу ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим суддею береться до уваги, що дії підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були узгоджені між собою із залученням великої кількості сторонніх осіб. Під час проведення обшуків у КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, місцезнаходження яких на даний час встановлюється. Тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме можливість знищити, сховати або спотворити вказані документи, що мають значення для кримінального провадження безпосередньо або через інших осіб, що свідчить про існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані потерпілих, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного. Крім того, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_7 , матиме можливість домовлятись із співучасниками злочину про спільну позицію та процесуальну поведінку, а також, з огляду на широке коло зв`язків , в тому числі в органах державної влади на території міста Одеса, отримувати консультації щодо можливостей уникнення від кримінальної відповідальності, що може бути використано ним для перешкоджання здійсненню досудового розслідування.

У свою чергу, слідчий суддя вважає необґрунтованим заявлений ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки інкриміновані підозрюваному злочини припинено органом досудового розслідування та з часу його припинення минув тривалий час, з огляду на що міг бути втрачений зв`язок ОСОБА_7 із залученими ним до спільної злочинної діяльності сторонніх осіб. В свою чергу, твердження про можливість вчинити інший злочин без надання вагомого і достатнього підтвердження цього, суперечить засадам кримінального провадження, отже також до уваги не береться.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що під час розгляду клопотання, сторона захисту взагалі не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо. Натомість, на думку слідчого судді, можливість внесення підозрюваним застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, з одного боку, не робить тримання під вартою безальтернативним для ОСОБА_7 , а з іншого, у разі її внесення, є достатнім стримуючим фактором задля запобігання вищенаведеним ризикам, які продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Також з матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави. Зокрема, в органу досудового розслідування є потреба завершити розсекречування та долучити до матеріалів провадження результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; здійснити огляд документів, вилучених в ході обшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ініціювати проведення повторного огляду військово-лікарськими комісіями осіб, відносно яких будуть сумніви у достовірності їх діагнозів; провести додатковий допит працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити місце знаходження ОСОБА_8 та провести його допит; виконати інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність. При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 02 червня 2023 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2010 року, заява № 12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25 квітня 2000 року (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ані в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

Зі структури статті 5 Конвенції в цілому, та її пункту 3, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 листопада 2007 року, заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до статті 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також, за певних обставин, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя також установив, що підозрюваний ОСОБА_7 , 28 лютого 2023 року повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри, зокрема й у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів. З огляду на приписи пункту 5 частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_7 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року.

При визначенні 04 лютого 2023 року ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень, слідчим суддею було враховано, що спосіб життя ОСОБА_7 , зокрема наявність у нього на праві власності об`єктів нерухомості в місті Одеса, його багатогранна протиправна діяльність ОСОБА_7 , основна роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні та значна кількість грошових коштів, що були вилучені за місцем його проживання.

Зі змісту матеріалів клопотання вбачається, що з моменту застосування до підозрюваного попереднього запобіжного заходу, визначеного ухвалою слідчого судді від 04 лютого 2023 року, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, до цього часу підозрюваний (заставодавець) коштів у визначеному вище розмірі не вніс.

Зважаючи на те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 307 КК України надає слідчому судді право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, з урахуванням матеріального стану підозрюваного, встановлені ризики та обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що визначена раніше слідчим суддею застава у розмірі 3 220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень, з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє з 30 березня 2023 року до 29 травня 2023 року з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено

31 березня 2023 року о 15 годині 10 хвилин.