Провадження № 11-кп/4823/613/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду, яку було винесено під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 09.01.2023 року включно без визначення розміру застави.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали, зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з урахуванням характеру інкримінованого діяння, яке направлене на завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а тому суд прийшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 . На думку сторони захисту, ухвала суду є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що суд не провів підготовче засідання до закінчення строків дії запобіжного заходу, та послався на вимоги ч. 6 ст. 615 КПК України, яка може застосовуватись лише у виключних випадках, а запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжив листом до Державної установи Київський слідчий ізолятор. Вважає, що у клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором не доведено, а судом не обґрунтовано наявність достатніх підстав щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на його утриманні перебуває співмешканка, син, а пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами, жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України недоведений, а тому продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважає незаконним та таким, що не відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 клопотань про доставку його в судове засідання не заявляв і відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК України в зал судових засідань він не був доставлений.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на залишенні ухвали суду без змін, захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку перебування під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд відмічає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали і продовжують існувати, адже ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено суворе покарання у разі визнання його винуватим, а тому може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, крім того, на даний час свідки у суді не допитані, не розпочато дослідження інших доказів, а також з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, сімейного стану.

Отже, приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими даними, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно цього обвинуваченого, оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Твердження сторони захисту на неправомірне посилання судом на ч. 6 ст. 615 КПК України, яка може застосовуватись лише у виключних випадках, та те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою суд продовжив листом до Державної установи Київський слідчий ізолятор не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року було введено воєнний стан. Згідно Указів Президента України № 341/2022 року від 17.05 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року - з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та №757/2022 від 07 листопада 2022 року з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Згідно роз`яснень, які надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. № 1/0/2-22 Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, де у п. 8 зазначено, що ... оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами судового провадження щодо продовження запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Враховуючи викладене, порушень норм процесуального закону, не законного та не обґрунтованого продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , а також порушення його права на свободу та особисту недоторканність, як стверджує адвокат, допущено не було.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо невиправданості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, при цьому, будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту під час апеляційного розгляду не наведено.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги те, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, а також перебування на утриманні співмешканки і сина, адже вони були предметом розгляду суду першої інстанції, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підгрунтям для застосування та продовження саме такого запобіжного заходу ОСОБА_9 ..

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі адвокатом та доводів наведених ним в судовому засіданні, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності вимог кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є правомірною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2022 року, якою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4