Провадження №1-кс/127/4396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , оглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевіривши відповідність скарги вимогам ст.ст. 303, 304 КПК України слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України строк оскарження дій чи бездіяльності слідчого становить десять днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 не вказує дату подання заяви про вчинення злочину до четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому та на надає доказів такого звернення, а лише зазначає про отримання 05.04.2023 листа прокурора від 20.01.2023 №92 3КП/14-01-04-246/2023 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст. 214 КПК України, заява або повідомлення про вчинення злочину має бути внесено до ЄРДР не пізніше 24 годин з моменту її подання.

Таким чином, бездіяльність прокурора у невнесенні відомостей до ЄРДР настає після спливу 24 годин з моменту подання відповідної заяви.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 304 КПК України вбачається, що законодавець не пов`язує момент настання бездіяльності та початок строку на її оскарження з отриманням відповіді прокурора, в даному випадку, щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Тобто строк початку бездіяльності відраховується з моменту її настання, а не з моменту отримання відповіді.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

Вказане свідчить про те, що скаргу необхідно повернути з підстав неприйнятності скарги.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч.2 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги, яка подана після закінчення строку на оскарження не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль. Так, з ч.2 ст. 304 КПК України вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою після спливу строку на оскарження, може порушити питання щодо поновлення цього строку.

ОСОБА_2 не аргументує поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, тому слідчий суддя вважає, що поважні причини для пропуску строку оскарження відсутні, оскільки згідно з п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається судом, якщо слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, тобто законодавцем визначено чіткі межі щодо дій осіб задля відновлення порушених прав.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Так, відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, зважаючи на змагальність учасників кримінального процесу та його диспозитивність, виходячи із позиції безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду, дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не надано документів, що підтверджують її статус заявника, тобто не надано будь-яких підтверджуючих документів того, що вона являється однією із осіб, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, які можуть звертатися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду та як заявник може відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повторно звернутися зі скаргою до суду.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, разом із додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя