Справа № 588/143/23
Провадження № 1-кс/588/42/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2023 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області майор поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 20.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Білопільського району Сумської області, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду 21.01.2023 заступником начальника слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 було подано клопотання, погоджене із заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 20.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості. Зокрема слідчий вказав, що приблизно у кінці листопада 2022 року у ОСОБА_4 виник умисел задовольнити свою статеву пристрасть з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою його співмешканки, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому про вік малолітньої ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, ОСОБА_4 був достеменно обізнаний, оскільки проживав із вказаними вище особами, будучи пов`язаним спільним побутом, близько десяти років, мав з ними сімейні відносини, тобто остання фактично є членом його сім`ї, а він є її вітчимом.

Реалізуючи свій злочинний умисел по вчиненню дій сексуального характеру щодо малолітньої особи ОСОБА_7 , маючи намір задовольнити свою статеву пристрасть, нехтуючи існуючими у суспільстві нормами моралі, нормальним психічним розвитком неповнолітніх з метою задоволення власної статевої пристрасті у точно невстановлену досудовим слідством дату та час, приблизно у кінці листопада 2022 року, у кімнаті будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії, користуючись її безпорадним станом в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, ОСОБА_4 почав схиляти її до вступу в статеві зносини з ним, а саме шляхом наполегливих пропозицій, залякувань. ОСОБА_4 також вчиняв дії, спрямовані на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, здійснював непристойні доторкання до її статевих органів, які викликають статеві збудження, здійснював оголення статевих органів як своїх так і потерпілої особи, після чого вступив з ОСОБА_7 в статеві зносини природнім способом, а саме, попередньо роздягнувшись з ОСОБА_7 , поклавши останню спиною на диван, розвівши її ноги дещо в сторони, дістав свій статевий член, який перебував в ерегованому стані та ввів його в піхву малолітньої ОСОБА_7 , тобто здійснив вагінальне проникнення в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій та на протязі декількох хвилин здійснював з нею статевий акт, який завершився сім`явиверженням на зовні.

Не зупинившись на вчиненому, реалізуючи свій злочинний умисел по вчиненню дій сексуального характерущодо малолітньої особи ОСОБА_7 , маючи намір задовольнити свою статеву пристрасть, нехтуючи існуючими у суспільстві нормами моралі, нормальним психічним розвитком неповнолітньої з метою задоволення власної статевої пристрасті у точно невстановлені досудовим слідством дати та час, у період приблизно з кінця листопада 2022 року до 16.01.2023, у кімнаті будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з аналогічним вищеописаному механізмом ОСОБА_4 вступав у статеві зносини природнім способом з малолітньою ОСОБА_7 , тобто здійснив вагінальне проникнення в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій, ще близько чотирьох - п`яти разів у різні дні, з яких останній випадок мав місце у вечірній період часу 16.01.2023.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета (зґвалтування), вчинені повторно, вчинені щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

ОСОБА_4 20.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

За змістом клопотання слідчого підозрюваний є молодим чоловіком віком 34 роки, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, постійного місця роботи не має, близьких родичів не має, що свідчить про те, що він не має достатньо міцних соціальних зав`язків, у нього відсутній стабільний легальне джерело доходу, є особою раніше не судимою. За місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи викладене, на думку слідчого на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, із урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не буде запобігати ризикам, визначеним у частині 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечили. Також ОСОБА_4 пояснив, що він зрозумів свою помилку і розкаюється.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Із матеріалів доданих до клопотання слідчого установлено, що відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її співмешканець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зґвалтував її доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-8).

ОСОБА_4 20.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 20.01.2023 та ілюстративною фототаблицею до нього; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілої ОСОБА_7 від 20.01.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 21.01.2023; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 21.01.2023.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, вважаю, що додані до клопотання слідчим докази дають підстави для розумної підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому подальше розслідування є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою віком 35 років, раніше не судимий, за місцем реєстрації не проживає, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, близьких родичів не має. Отже вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має стабільного легального джерела доходу та не має міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, зокрема не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, тому наявний ризик впливу підозрюваного на потерпілу та свідків, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Із урахуванням викладеного, вважаю, що обставини, які характеризують підозрюваного, а також обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що у подальшому ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, доходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти названим ризикам.

Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою буде пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, із метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, виконання процесуальних рішень, вважаю, що є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні на шістдесят днів взявши під варту із зали суду.

Крім цього, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочинупередбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який є умисним та насильницьким, тобто вчинений із застосування насильства, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись статями 177, 182, 206, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, взявши під варту із зали суду, строком до 21 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її ого лошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1