ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000933 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2020 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше судимого, останній раз 06 березня 2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2018 року змінено строк покарання на 4 роки 6 місяців, звільненого у вересні 2018 року з ДУ «Харківська виправна колонія №43» на підставі ст. 72 КК України,

визнано винуватим за:

-ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 , 22 лютого 2019 о 16 год. 35 хв., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 7, повторно, таємно, викрав з агітаційної палатки розкладний стіл марки «Gansini» та розкладний стілець, проте дії ОСОБА_8 були помічені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у словесній формі наполягали на поверненні майна, яке намагався вже відкрито викрасти ОСОБА_8 . Обвинувачений, не звертаючи увагу на те, що його злочинні дії були помічені, зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 663 грн. 30 коп.

Крім того, 06 липня 2021 року. близько 01 год. 40 хв., обвинувачений, знаходячись біля будинку № 16 по вул. Гуданова в м. Харків, умисно, повторно, шляхом розбиття скла водійської дверцяти, проник до автомобіля Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , та який було припарковано на проїзній частині за вищевказаною адресою. У результаті дій ОСОБА_8 в автомобілі спрацювала сигналізація, від чого було подано сигнал на пульт-брелок потерпілого, який одразу виглянув у вікно та побачив біля свого авто ОСОБА_8 , який виймав із транспортного засобу розбите скло. ОСОБА_11 зробив зауваження обвинуваченому, проте останній, почувши потерпілого, злочинні дії не припинив, проник до автомобіля та відкрито викрав відеореєстратор MIROR DVR model JC600R3G Rearview, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 450 грн.

Також, 06 липня 2021 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 19 по вул. Лермонтовська в м. Харків, умисно, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом розбиття заднього скла в багажнику, проник до автомобіля Lexus NX200 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 , звідки вчинив крадіжку особистих речей, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3924 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.

При призначенні покарання просить врахувати обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілих, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої раніше апеляційної скарги.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої ним апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; конкретні обставини вчинення злочину; особу обвинуваченого, який негативно характеризується, не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та перебування на утриманні малолітньої доньки 2020 року народження; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та пом`якшення покарання учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4