ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2768/22 Справа № 233/2152/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001065 за апеляційними скаргами прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Костянтинівка, Донецької області, українка, громадянка України, вдова, не працює, має статус інваліда ІІІ групи за загальним захворюванням, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року, ОСОБА_8 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 307 КК Україні у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.
На підставі ч. 1 ст. 70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), визначено ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначено остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 враховано з 10 грудня 2021 року.
Зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 квітня 2020 року по 29 грудня 2020 року включно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 1 ст.307КК України, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, а також за ч. 2 ст. 307КК України, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, вчинені повторно.

За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 22.02.2020 приблизно об 11 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, у ОСОБА_8 виник злочинний намір на збут рідини, яка містить в собі психотропні речовини, обіг яких обмежено - метамфетамін, за грошові кошти громадянину ОСОБА_11 , який виступав у якості оперативного покупця.
22.02.2020, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, за допомогою інгредієнтів, а саме: красного фосфору, йоду, таблеток «акатару» та інших допоміжних інгредієнтів та предметів, виготовила рідину яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, з метою збуту. Після чого, стала зберігати в кухні за місцем свого мешкання.
22.02.2020 у період часу з 12 години 54 хвилин до 13 годин 10 хвилин, співробітниками правоохоронних органів було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з метою придбання психотропної речовини у ОСОБА_8 .
В ході оперативної закупки, ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого мешкання збула за грошові кошти у розмірі 205 гривень, ОСОБА_11 , який виступав у якості оперативного покупця, медичний шприц об`ємом 2,5 мл, заповнений світло-жовтою рідиною, масою 1,5007 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Кількість метамфетаміну становить 0,0032 г.
Зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено, ОСОБА_8 , до моменту збуту, діючи умисно, незаконно, зберігала за місцем свого мешкання, з метою збуту. 22.02.2020, приблизно з 12 години 54 хвилини до 13 години 10 хвилин збула за грошові кошти у розмірі 205 гривень психотропну речовину, обіг якої обмежено - ОСОБА_11 .

Крім того, 24.02.2020, приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, у ОСОБА_8 , виник злочинний намір на повторний збут рідини, яка в своєму складі містить психотропні речовини, обіг яких обмежено - метамфетамін за грошові кошти ОСОБА_11 , який виступав у якості оперативного покупця.
24.02.2020, приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, незаконно, за допомогою інгредієнтів, а саме: красного фосфору, йоду, таблеток «акатару» та інших допоміжних інгредієнтів та предметів, виготовила рідину, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, з метою збуту.
24.02.2020, у період часу з 17 годин 47 хвилин до 18 годин 01 хвилини, співробітниками правоохоронних органів було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з метою придбання психотропної речовини у ОСОБА_8 .
В ході оперативної закупки, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, незаконно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого мешкання, збула ОСОБА_11 , медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений прозорою рідиною, масою 1,1977 г, яка у своєму складі психотропні речовини, обіг яких обмежено - метамфетамін. Кількість метамфетамину становить 0,0097 г.
Зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено, ОСОБА_8 , до моменту збуту, діючи умисно, незаконно, повторно, зберігала в кухні за місцем свого мешкання, з метою збуту. 24.02.2020, приблизно з 17 години 00 хвилини до 17 години 55 хвилини, збула за грошові кошти у розмірі 200 гривень, психотропну речовину, обіг якої обмежено - ОСОБА_11 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з прийнятим рішенням захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 , яким її визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження за вказаною статтею на підставі п. 3 ч.1 ст.284 КПК України.
Вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання, яким її визнано винною у скоєнні злочині, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України змінити.
Призначити ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги сторона захисту вказує, що вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 не доведено, докази, які було покладено в основу судового рішення за вказаним епізодом є недопустимими.
Згідно Витягу з ЄРДР датою реєстрації кримінального провадження є 24.02.2020 о 21:28 годині. Дата та час внесення до ЄРДР відомостей про злочин є 24.02.2020 о 21:24 годині. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 307 КК України.
Сторона захисту звертає увагу на те, що клопотання про дозвіл на проведення НСРД у вигляді контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки слідчого ОСОБА_12 від 24.02.2020, постанова прокурора ОСОБА_9 про контроль за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 24.02.2020 винесені посадовими особами по кримінальному провадженню № 0001065 від 04.09.2019 і по часу до моменту внесення до ЄРДР за № 0000250. Тому вказані документи є недопустимими доказами у кримінальному провадженні №0000250 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Крім того, саме за кримінальним провадженням № 0000250 матеріали судової справи не містить ухвалу апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій у вигляді аудіо та відеоконтролю особи.
Адвокат вбачає, що в ході досудового слідства обвинувачена вказувала, що напередодні, а саме в період з 22.02.2020 та 24.02.2020 до неї телефонував абонент з номеру НОМЕР_1 та вмовляв виготовити йому та продати наркотичний засіб.
При тому, що вищевказаний номер в період часу з 22.02.2020 та 24.02.2020 мав неодноразовий зв`язок з абонентом НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , який на той час був працівником поліції. Вказані дії апелянт трактує, як підбурювання даного злочину зі сторони правоохоронних органів.
При тому, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що він самостійно дзвонив до обвинуваченої на прохання працівників поліції. В ході телефонної розмови, ОСОБА_8 йому відмовляла у виготовленні з подальшою передачею наркотичного засобу та лише після вмовлянь ОСОБА_11 , обвинувачена надала свою згоду на вищевказані дії, які вона повинна була вчинити.
Відповідно до такої слідчої дії, як обшук, апелянт вказує, що вказана процесуальна дія органом досудового розслідування була проведена в порушення норм законодавства, оскільки її було проведено без участі захисника, у зв`язку з чим було порушено право ОСОБА_8 на її захист.
Що стосується призначення покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 307 КК України адвокат вбачає, що суд не врахував наступне.
ОСОБА_8 вину за злочином, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України визнала. Відповідно до стану здоров`я остання має низку захворювань таких як: синдром залежності від опіатів, у зв`язку з чим проходила курс лікування шляхом приймання препарату Метадон ЗН; ВІЛ-інфекцію 4 клінічної стадії та на даний час потребує посиленого догляду та лікування; хронічний вірусний гепатит С, який перебуває на стадії неповної ремісії, є інвалідом 3 групи.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних даних, просить вказаний вирок суду в частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_8 - скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Застосувати більш суворе покарання ОСОБА_8 : за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.
Сторона обвинувачення стверджує, що обвинувачена вчиняла протиправні дії, які мають системний характер, а саме двічі сбула метамфетамін, який віднесено до психотропної речовини, що свідчить про те, що обвинувачена схильна вчиняти злочини. Вказане було підтверджено самою ОСОБА_8 , яка підтвердила факт, що протягом 2019 та 2020 років пригощала психотропними речовинами мешканців м.Костянтинівка.
Також сторона обвинувачення звертає увагу на характеризуючі дані особи обвинуваченої, яка ніде не працює, у зв`язку з чим у неї відсутні офіційні джерела доходу, однак обрала собі як спосіб збагачення збут наркотичних засобів за грошові кошти.
До початку судового засідання надійшла заява від прокурора ОСОБА_14 про відмову від апеляційної скарги відносно обвинуваченої ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, за необхідне прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2022 щодо ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачена в судовому засіданні підтримали апеляційні вимоги сторони захисту та просили задовольнити їх у повному обсязі.
Прокурор заперечував проти апеляційної скарги адвоката, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України, навів у вироку детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку як кожному з них, так і їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин скоєного, дії останньої охоплюються складом кримінальних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України. З позицією суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, висновки суду про вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які її було засуджено, ґрунтуються на показаннях свідків, даних оперативної закупки ОСОБА_11 наркотичних засобів, протоколах оглядів, висновках експертиз, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Так, сама обвинувачена ОСОБА_8 в суді першої інстанції вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала частково, повідомила, що вона категорично заперечує систематичний збут нею психотропних речовин з корисливих мотивів, зазначаючи, що її дії були спрямовані виключно на допомогу наркозалежним особам, якою є й сама. Гроші отримані за таку допомогу вона використовувала, аби закупити інгредієнти для ін`єкцій. Зазначила, що 22 так і 24 лютого 2020 року були виняткові випадки продажу нею психотропної речовини, яку вона виготовила, невідомій їй особі за гроші. Кількість психотропної речовини, зазначеної в обвинувальному акті не заперечувала. Відсутність вмовлянь під час відеозапису закупки, спростовує її погодженістю за телефонною розмовою. Зазначила, що при проведенні обшуку за адресою її мешкання, вона забажала присутності захисника ОСОБА_15 , однак даний адвокат так і не з`явився та роз`яснення їй права на забезпечення безоплатного захисту, тільки при відповідному статусі, працівниками поліції, за її згодою було розпочато та проведено обшук квартири.
Таким чином, фактично в судовому засіданні ОСОБА_8 частково визнала свою винуватість у скоєному, не заперечуючи того, що вона за грошові кошти збуває особам психотропні речовини.
Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вину у вчиненні якого вона визнала частково, також підтверджена наступними доказами.
Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив про те, що 22.02.2020 він у ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 придбав за 205 гривень психотропну речовину, яка знаходилася у медичному шприці об`ємом 2,5 мл, заповнений рідиною до відмітки 1,5 мл. Також, 24.02.2020 за вищевказаною адресою він повторно придбав у ОСОБА_8 за 200 гривень рідину, яка знаходилася у медичному шприці об`ємом 5 мл, яка була заповнена до відмітки 1,1 мл. Свідок показав, що ОСОБА_8 рекламувала, що вона розповсюджує психотропну речовину.
Покази свідка ОСОБА_11 узгоджуються з показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які кожен окремо пояснили, що 24.02.2020 вони були запрошені працівниками поліції бути понятими при проведенні оперативної закупки психотропної речовини. Залегендовану особу в їх присутності було оглянуто та встановлено відсутність в неї сторонніх предметів, що підтверджується протоколом огляду від 24.02.2020 (т. 2 а.к.п. 78-79).
Після чого залегендованою особою ОСОБА_11 було проведено оперативну закупку 1,1 мл наркотичного засобу «метамфетамін», та в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ним було видано шприц з рідиною, яка містить психотропну речовину, що зафіксовано протоколом про результати контролю за вчинення кримінального правопорушення від 24.02.2020. Виданий залегендованою особою ОСОБА_11 співробітникам поліції, в присутності понятих. Шприц з рідиною масою, 1,1977 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Кількість метамфетаміну становить 0,0097 г. (т. 2 а.к.п. 82-83).
Так, суд першої інстанції на підтвердження доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України посилався на наявні в матеріалах кримінального провадження та досліджені в ході судового провадження докази.
Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 14.02.2020 було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових дій), а саме аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_8 за місцем вчинення протиправних дій (т 2 а.к.п. 33).
Для перевірки та підтверджень фактів щодо збуту наркотичних засобів, прокурором було винесено постанову про проведення контролю за вчинення кримінального правопорушення у формі оперативної закупки від 24.02.2020 (т. 2 а.к.п.71-72).
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.04.2020, відповідно до якого в результаті проведення 22.02.2020 першого етапу оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_8 , отримано інформацію про причетність останньої до збуту наркотичних речовин на території м. Костянтинівка та доданого до протоколу відеозапису передачі 22.02.2020 грошових коштів покупцем обвинуваченій ОСОБА_8 , та надання покупцю одноразового медичного шприца заповненого речовиною (т. 2 а.к.п. 36-36а).
Для проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин залегендованій особі ОСОБА_11 було видано грошові кошти в розмірі 200 грн, також надані технічні засоби для аудіо та відео фіксації, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження та дослідженим судом першої інстанції протоколом огляду предмету грошових коштів від 24.02.2020 (т. 2 а.к.п.74-76).
При цьому, перед проведенням оперативної закупки, залегендовану особу ОСОБА_11 в присутності понятих було оглянуто та встановлено відсутність в неї сторонніх предметів, що підтверджується протоколом огляду від 24.02.2020 (т. 2 а.к.п.78-79).
Після чого залегендованою особою ОСОБА_11 було проведено оперативну закупку 1,1 мл психотропної речовини - метамфетамін, та в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було видано шприц з рідиною світло-жовтого кольору, що зафіксовано протоколом про результати контролю за вчинення кримінального правопорушення, а також протоколом огляду предметів та речей від 24.02.2020. Виданий залегендованою особою ОСОБА_11 співробітникам поліції, в присутності понятих, шприц з рідиною відповідно до висновку судового експерта №1/12-271 від 26.02.2020 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Кількість метамфетаміну становить 0,0097 г. (т. 2 а.к.п. 73- 73а, а.к.п. 82-85а).
Вищезазначені докази у своїй сукупності є послідовними та повністю узгоджуються з іншими доказами, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання їх правдивими та такими, що повно та об`єктивно відображають обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, застосування вимог ст. 284 КПК України, до ч. 2 ст. 307 КК України, про що ставить питання в своїй апеляційній скарзі захисник.

Щодо доводів сторони захисту про недоведеності вини за епізодом ч. 2 ст.307КК України по кримінальному провадження № , а саме недопустимості таких доказів, як клопотання про дозвіл на проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки слідчого ОСОБА_12 від 24.02.2020, постанова прокурора ОСОБА_9 про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.02.2020, винесені посадовими особами по кримінальному провадженню №0001065 від 04.09.2019 і до моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000250 колегія суддів не може прийняти їх до уваги зважаючи на наступне.
Згідно ст. 214КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до постанови Верховного суду від 26.02.2020 (справа №200/232/18), Верховний Суд зазначив, що пунктом 4 ч. 5 ст.214 КПК України визначено, що до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до частини 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного Реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 (чинного на день внесення відомостей до ЄРДР) до Реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Реєстр це електронна база даних, яка використовується для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру у вигляді витягу, що представляє собою документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, та видається в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.
Апеляційний суд встановив, що всі слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії проводились в рамках внесеного до ЄРДР кримінального провадження за № 0001065 від 04.09.2019. відносно ОСОБА_8 , на що були всі передбачені законом підстави, та після другого етапу оперативної закупки слідчим було прийнято рішення про реєстрацію факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України за № 0000250, вчиненого повторно.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично окремо по матеріалам кримінального провадження № 0000250 від 24.02.2020 слідчі дії не проводились.
Прокурором у кримінальному провадженні відповідно до постанови від 27.02.2020 об`єднано матеріали досудових розслідувань № 0001065 та №0000250.
Таким чином, колегія суддів також не погоджується з доводами сторони захисту щодо необхідності визнання недопустимим таких доказів, як клопотання про дозвіл на проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки слідчого ОСОБА_12 від 24.02.2020, постанова прокурора ОСОБА_9 про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.02.2020, оскільки зазначені процесуальні рішення прийняті відповідно до положень КПК України.

Твердження адвоката, що зі сторони правоохоронних органів була вчинена провокація та підбурення ОСОБА_19 до вчинення нею кримінальних правопорушень, колегія суддів відхиляє такі доводи та відноситься до них критично, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …». Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції. Зазначене положення повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 87 КПК України, відповідно до якої недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Нормами КПК України встановлений певний порядок, тобто певна послідовність прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Так, першим кроком, спрямованим на проведення контрольованої і оперативної закупки товарів, предметів та речовин, є прийняття відповідного рішення прокурором.
Відповідно до ч. 4 ст. 246 КПК України, виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Пунктом 1 ч. 7 ст. 271 КПК України на прокурора покладено обов`язок у постанові про проведення зазначеної дії викласти обставини, які свідчать про відсутність під час дії провокування особи на вчинення злочину.
Із дослідженого в ході судового провадження судом першої інстанції рапорту о/у СКП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_20 від 04.09.2019 слідує, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів, в рамках ОРС, отримано інформацію про те, що гр. ОСОБА_21 , на території Костянтинівського ВП, незаконно збуває наркотичні засоби та психотропні речовини. Цього ж дня, на підставі вказаного рапорту, було внесено відомості до ЄРДР, видано доручення про проведення досудового розслідування, винесено постанову про визначення слідчого для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001065.
Тобто, у правоохоронних органів була достовірна інформація про те, що ОСОБА_8 тривалий час займається незаконним збутом наркотичних засобів, на підставі якої органи досудового розслідування почали здійснювати ряд процесуальних заходів для виявлення кримінальних правопорушень та отримання доказів на підтвердження їх вчинення. Одним із таких процесуальних заходів стало рішення прокурора про необхідність проведення оперативної закупки наркотичного засобу в ОСОБА_8 , до участі в якій було залучено залегендовану особу ОСОБА_11 .
Крім того, обвинувачена також не заперечувала в судовому засіданні, що вона виготовляє та збуває психотропні речовини наркозалежним людям.

Перевіряючи доводи апелянта, що під час досудового розслідування при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , було порушено право на захист останньої, колегія суддів погоджується з висновком суду та зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 28.02.2020, ОСОБА_8 , на момент проведення зазначеної слідчої дії, не мала статус затриманої, підозрюваної чи обвинуваченої, забажала, щоб при проведенні обшуку за адресою її проживання, була присутня захисник ОСОБА_15
ОСОБА_8 , при понятих та учасниках слідчої дії, було надано час на запрошення вказаного захисника, однак упродовж трьох годин даний захисник не прибув.
Після чого було розпочато та проведено обшук квартири з дозволу ОСОБА_8 з подальшим складанням протоколу, який закріплений підписами понятих та учасників слідчої дії. Даний процесуальний документ не містить будь-яких зауважень та заперечень з боку обвинуваченої ОСОБА_8 . Копія якого була вручена особисто їй (т. 2 а.к.п. 99-111).
Тобто, з вказаного слідує, що право на захист ОСОБА_8 , під час досудового розслідування при проведенні обшуку за місцем її проживання: АДРЕСА_2 , порушено не було, а вказана слідча дія, органом досудового розслідування, була проведена відповідно до вимог ст.233-236КПК України, а тому протокол обшуку від 28.02.2020 та відеозапис доданий до нього й визнано судом належним та допустимим доказом, з чим погоджується й апеляційний суд.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок суворості, суд вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та її особі, за доводами апеляційної скарги захисника, колегія суддів виходить з того, що згідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами. Відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання. Дані про особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_8 , вважається особою раніше не судимою, вдова, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні - не має, має низку захворювань, не працює, є пенсіонером по інвалідності, має інвалідність ІІІ групи загального захворювання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, має місце проживання та адресу реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно.
Враховуючи рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочинів, їх конкретним обставинам та наслідкам, що свідчить про небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, та саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень.
Отже, на переконання колегії суддів, суд обґрунтовано дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку, з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності, а тому призначене покарання за своїм видом і розміром слід вважати справедливим, та підстави для зміни вироку в частині призначеного покарання через суворість, про що йдеться в апеляційній скарзі адвоката, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника у провадженні є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання.
Яких-би то не було даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4