ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 09 вересня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпрі, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, місця реєстрації не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 09 вересня 2022 року, близько 15 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля торгівельного кіоску «Злагода», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Гулі Корольової, біля буд. №2, і в якому здійснює діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_6 , де побачив на торговій полиці вказаного кіоску лимонад «Ранкова Роса» об`ємом 1,5 л., та в цей час у вказаному місці, у ОСОБА_4 , раптово виник протиправний корисний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, а саме лимонаду «Ранкова роса» об`ємом 1,5 л.
Реалізуючи свій протиправний корисний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном, що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом і метою наживи, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій та розуміючи, що його незаконні дії будуть відкритими для продавця та оточуючих, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, підійшов до вказаного кіоску, де у присутності продавця ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, схопив з торгівельного стелажу 1 пляшку лимонаду «Ранкова роса» об`ємом 1,5 л. та не реагуючи на вимогу ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд
Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 15 гривень 68 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.09.2022, близько 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_9 , де у нього виник протиправний злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування та спиртних напоїв, ОСОБА_4 , розуміючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та його незаконні дії будуть відкритими для продавця та оточуючих, зайшов до приміщення вищевказаного магазину де висловив намір продавцю ОСОБА_10 придбати продукти харчування та спиртні напої, а саме пляшку горілки об`ємом 0,1 л. «Хлібний Дар», вартістю 27 гривень 06 копійок, пластикову пляшку напою «Спрайт», об`ємом 0,5 л., вартістю 16 гривень 18 копійок, мисливські ковбаски «Єгерські» вагою 350г. вартістю 85 гривень 58 копійок та пластикові стакани у кількості 2 штуки, вартістю 3 гривні 63 копійки.
Далі, ОСОБА_4 , не здійснивши оплати, діючи відкрито, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом і метою наживи, у присутності продавця ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, схопив з прилавку пляшку горілки об`ємом 0,1 л. «Хлібний Дар», вартістю 27 гривень 06 копійок', пластикову пляшку напою «Спрайт», об`ємом 0,5 л., вартістю 16 гривень 18 копійок, мисливські ковбаски «Єгерські» вагою 350 г. вартістю 85 гривень 58 копійок, пластикові стакани у кількості 2 штук, вартістю 3 гривні 63 копійки, та не реагуючи на вимогу ОСОБА_10 припинити свої протиправні дії, з місця скоєння злочину вт|к, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 131 гривня 45 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України,визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення. В поясненнях зазначив, що 09 вересня 2022 року, приблизно о 15 год. зайшов купити лимонад, однак розраховуючись банківською карткою, платіж не пройшов через що у нього із продавцем виник конфлікт, в ході якого він взяв пляшку лимонаду та пішов із магазину. В цей же день, о 15 год.45 хв. він зайшов до іншого магазину щоб купити продукти, однак ситуація із карткою повторилась та платіж не пройшов. Будь-яких дій фізичного характеру відносно потерпілих не вчиняв, опір при затриманні не чинив. Матеріальну та моральну шкоду потерпілим добровільно відшкодував .

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

Суд також вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні непрацездатну мати ОСОБА_11 , яка є інвалідом третьої групи, раніше не судимий.

Водночас суд бере до уваги, що тяжкі наслідки від його неправомірних дій потерпілим не настали.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та свідчать про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї кримінально-правової норми, у виді п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а також позицію самих потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які просили суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинуваченого з під варти у залі суду.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №2359 від 20.09.2022 у розмірі 290 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 290 гривень.
Речові докази: скляну пляшку об`ємом 0,1 л., яку поміщено до спец.пакету №WAR 1265271 та опечатано, пластикову пляшку, об`ємом 1,5 л., яку поміщено до спец.пакету №SUD 3081077 та опечатано, мисливські ковбаски у кількості 6 штук, загальною вагою 150 г., які поміщено до поліетиленового пакету повернути власнику за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1