Справа № № 585/3346/22
Номер провадження 1-в/585/42/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

03 квітня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни, подання ДУ «Роменська ВК (№ 56)» про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ДУ «Роменська ВК (№ 56)» з поданням, в якому просить змінити покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років засудженому ОСОБА_7 . В обґрунтування подання вказує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 4 серпня 2003 року Апеляційним судом Сумської області за ст.ст. 142 ч.2, 142 ч.3, 93 п. п. ж, г, і, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.6, 9, 12, 13, 289 ч.3, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, крім житла. Згідно витягу з рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі УДДУ з питань виконання покарання в Сумській обл. визначено відбування покарання у ВК максимального рівня безпеки в ПКТ. 07.11.2019 року на підставі ст. 151-1 КВК України та згідно наряду адміністрації ДКВКС України від 17.09.2019 року, для подальшого відбування покарання переведений до звичайних жилих приміщень ДУ. Ухвалою Роменського міськрайсуду від 10 січня 2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.09.2002 року по 16.12.2003 року включно у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку 10.09.2002 року. До Роменської ВК (№ 56) прибув 28.08.2004 року. Дата настання можливого розгляду на зміну покарання після 03.06.2016 року. Станом на 07.12.2022 року відбув 26 років 6 місяців 3 дні. Засуджений ОСОБА_7 відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивного боку. Дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. За сумлінну поведінку та ставлення до праці неодноразово заохочувався. На виробництві підприємства установи не працевлаштований у зв`язку з обмеженістю робочих місць на секторі до довічного позбавлення волі. Приймає активну участь у роботах по благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Позов на користь держави відшкодував частково. Приймає активну участь у житті відділення, проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах. Задіяний до програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься позитивно. Повністю визнає свою вину, міру призначену судом покарання вважає справедливою, щиро розкаюється. Адміністрація установи на сумісному засіданні із спостережною комісією при Роменській РДА, розглянувши матеріали особової справи та характеристику, вирішили що засуджений ОСОБА_7 заслуговує на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від 15 до 20 років, так як, він фактично відбув не менше 15 років покарання та став на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник ДУ «Роменська ВК (№56)» клопотання підтримав, просив задвоолити.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав клопотання, просив задоволити.

Прокурор вважав, що клопотання задоволенню не підлягає.

Захисник клопотання підтримав, просив задоволити.

ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 4 серпня 2003 року за: ч. 2 ст. 142, ч.3 ст. 142, п. ж,г, і ст. 93 КК України 1960 року; ч.4 ст. 187, п.6,12,13,ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла. У вироку вказано, що строк відбуття покарання засудженому рахувати з 10 вересня 2002 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 грудня 2003 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника залишено без задоволення, а вирок без змін.

В характеристиці від 6 грудня 2022 року вказано, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується з позитивного боку, стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований, але має наміри працевлаштуватись. Приймає активну участь з благоустрою місць позбавлення волі. Розуміє її необхідність. Мав позов на користь держав 5010 грн., відшкодовано з особистого рахунку 200 грн. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься позитивно. На профілактичних обліках не перебуває. Вину в скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. ОСОБА_7 став на шлях виправлення, тому на підставі ст.82 КК України йому можливо змінити довічне позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень ОСОБА_7 до нього застосовувалися наступні заохочення 11.01.2021 р., 08.07.2021 р., 20.08.2021 р., 14.01.2022 р. - подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК та ПВР, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

В психологічній характеристиці від 6 грудня 2022 року вказано, що ОСОБА_7 здатний спілкуватися без вживання ненормативної лексики. Рівень агресії середній, носить прихований характер. Злочини скоював, за його словами, внаслідок корисливих мотивів. Ступінь свого покарання до «ДУ», на його думку, не відповідає тяжкості скоєних ним злочинів. За час перебування в установі має позитивні стосунки з представниками адміністрації. На профілактичних обліках не перебуває. У суспільстві є гарним співрозмовником, легко встановлює контакти та входить в довіру. За своїми соціально-психологічними якостями є беззаперечним лідером. Постійно тренується, багато читає, розвиває свій фізичний та інтелектуальний потенціал. Не терпить заперечень з боку інших осіб, здатний впливати на засуджених, як фізично так і психологічно. Соціальний статус в середовищі засуджених високий. Лінія поведінки - маніпулятивна, задовільна. За час відбування покарання в установі ознаки деградації особистості мінімальні, суттєво не відчутні. Соціально-важливі орієнтири в житті присутні, визначені, позитивного за його словами спрямування. Процес реадаптації в громадянське суспільство можливий, при здійсненні активного соціально-психологічного супроводу. Своїм відношенням та змінами в свідомості прагне заслужити помилування. Існує невеликий ризик скоєння повторних злочинів, внаслідок гіпотетично можливого збігу несприятливих життєвих обставин.

Згідно довідки ДУ станом на 24.02.2023 року ОСОБА_7 відбув 21 рік 8 місяців 21 день.

У висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 вказано що він набрав 76 балів, тобто став на шлях виправлення та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В індивідуальному плані виправлення та ресоціалізації ОСОБА_7 вказано, що він має намір зміцнювати соціально-корсині зв`язки, має всі документи, не вживає алкоголю та психоактивних речовин, від потерпілих претензій не має, відшкодував всі збитки. Має наміри сумлінно виконувати вимоги режиму тримання, займатися освітою, опанувати додаткові професії, продовжити участь у програмах ДВВ. Після звільнення має намір звернутися до центру зайнятості, повернутися до попереднього місця проживання, зареєструвати місце проживання.

В характеристиці від 29 квітня 2004 року вказано, що ОСОБА_7 у скоєному злочині не розкаюється, вину визнає частково, міру покарання призначену судом вважає не справедливою. На виховну роботу намагається реагувати позитивно. Потребує постійного нагляду та контролю під час відбування покарання ( т. 1 а.о.с. 248).

В характеристиці від 11 листопада 2004 року вказано що ОСОБА_7 у скоєному злочині не розкаюється, міру призначеного судом покарання вважає повністю не справедливою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 19).

В характеристиці від 13 січня 2005 року вказано що ОСОБА_7 у скоєному злочині не розкаюється, міру призначеного судом покарання вважає повністю не справедливою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 29).

В характеристиці від 19 квітня 2005 року вказано що ОСОБА_7 вину у скоєному злочині не визнає, міру призначеного судом покарання вважає повністю не справедливою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 37).

В характеристиці від 15 серпня 2005 року вказано що ОСОБА_7 за характером не врівноважений, хитрий. Міру призначеного судом покарання вважає не справедливою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 44). Аналогічні дані вказані в характеристиці від 6 вересня 2005 ( т. 2 а.о.с. 48).

В характеристиці від 15 червня 2006 року вказано що ОСОБА_7 не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою ( т. 2 а.о.с. 74).

В характеристиці від 20 серпня 2007 року вказано що ОСОБА_7 не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру призначеного судом покарання вважає не об`єктивною, надто суворою ( т. 2 а.о.с. 79).

В характеристиці від 1 серпня 2008 року вказано що ОСОБА_7 не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але намірів працювати не виказував. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає не об`єктивною, надто суворою ( т. 2 а.о.с. 82).

В характеристиці від 15 серпня 2009 року вказано що ОСОБА_7 не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але наміри працювати є. Приймає участь у погашенні позову. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає не об`єктивною, надто суворою ( т. 2 а.о.с. 83).

В характеристиці від 28 серпня 2010 року вказано що ОСОБА_7 не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але наміри працювати є. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає надто суворою, не об`єктивною ( т. 2 а.о.с. 84).

В характеристиці від 28 серпня 2011 року вказано що ОСОБА_7 участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. До праці на виробництві не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць, бажання працювати не має. У скоєному злочині кається, міру призначену судом покарання вважає надто суворою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 85).

В характеристиці від 28 серпня 2012 року вказано що ОСОБА_7 на виробництві установи не працевлаштований через відсутність робочих місць на секторі, але наміри працювати є. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає надто суворою, не об`єктивною. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 90).

В характеристиці від 28 серпня 2013 року вказано що ОСОБА_7 на виробництві установи до праці не залучався в зв`язку з відсутністю виробничої ділянки на секторі ДПВ, але наміри працювати має. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає занадто суворою. На шлях виправлення не став ( т. 2 а.о.с. 157).

В характеристиці від 1 серпня 2014 року вказано що ОСОБА_7 на виробництві установи до праці не залучався в зв`язку з обмеженістю робочих місць на секторі ДПВ, але наміри працювати має. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає занадто суворою. Враховуючи що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою довів, що стає на шлях виправлення, клопочу про його переведення з ПКТ, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу ( т. 2 а.о.с. 162).

В характеристиці від 28 серпня 2014 року вказано що ОСОБА_7 на виробництві установи до праці не залучався в зв`язку з обмеженістю робочих місць на секторі ДПВ, але наміри працювати має. Вину у скоєному злочині визнає частково, міру покарання призначену судом вважає занадто суворою. Стає на шлях виправлення ( т. 2 а.о.с. 169).

В характеристиці від 28 серпня 2015 року вказано що ОСОБА_7 на виробництві установи до праці не залучався в зв`язку з обмеженістю робочих місць на секторі ДПВ, але наміри працювати має. Вину у скоєному злочині визнає частково. Сумлінною поведінкою довів, що стає на шлях виправлення ( т. 2 а.о.с. 171).

В характеристиці від 24 серпня 2019 року вказано що ОСОБА_7 за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку. На виробництві установи не працевлаштований в зв`язку з обмеженістю робочих місць. Приймає участь в проведенні культурно-масових заходів, суспільному житті сектору. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься позитивно. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Вину у скоєному злочині визнає частково. ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці, заслуговує на переведення його до загальних жилих приміщень ВК максимального рівня безпеки ( т. 2 а.о.с. 204-205).

Згідно відомості про наявність майнового позову ОСОБА_7 має позов на користь держави на суму 288,71 грн., на користь громадян 60 000 грн. Станом на 01.09.2019 р. погашено позов з особистого рахунку на суму 250 грн. (т. 2 а.о.с.207).

В характеристиці від 23 липня 2021 року вказано що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується задовільно. З мето стимулювання засудженого до право слухняної поведінки був заохочений три рази за сумлінну поведінку та активну участь у житті відділення. На виробництві установи не працевлаштований із-за обмеженості робочих місць для засуджених до довічного позбавлення волі. Приймає участь в проведенні культурно-масових заходів, суспільному житті сектору. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Освіта», «правова освіта» та «Фізкультура і спорт». Згідно вироку має позов на загальну суму 65289,71 грн. Кошти в сумі 200 грн. відшкодовані достроково. Виконавчі листи до ДУ не надходили. Інформація щодо відшкодування решти матеріальної, моральної шкоди та судових витрат в установі відсутня. Адміністрація установи вважає застосування помилування до ОСОБА_7 недоцільним ( т. 2 а.о.с. 231-234).

В психологічній характеристиці від 23 липня 2021 року вказано, що ОСОБА_7 здатний спілкуватися без вживання ненормативної лексики. Злочини скоював, за його словами, внаслідок корисливих мотивів. Ступінь свого покарання до довічного ув`язнення, на його думку не відповідає тяжкості скоєних ним злочинів. За час перебування в установі має позитивні стосунки з представниками адміністрації. На профілактичних обліках не перебуває. Рівень агресії середній, носить прихований характер. За своїми соціально-психологічними якостями є беззаперечним лідером. Постійно тренується, багато читає, розвиває свій фізичний та інтелектуальний потенціал. За час відбування покарання в установі ознаки деградації особи відсутні. Адаптаційні можливості добрі. Оптиміст. У суспільстві є гарним співрозмовником, легко встановлює контакти та входить в довіру. Лінія поведінки- маніпулятивна, задовільна. Здатний впливати на засуджений, як фізично так і психологічно.. Соціальний статус в середовищі засуджених високий. Соціально-важливі орієнтири в житті присутні, визначені. Процес адаптації в громадянське суспільство можливий, при здійсненні активного соціально-психологічного супроводу. Своїм відношенням та змінами в свідомості прагне заслужити помилування. Існує невеликий ризик скоєння повторних злочинів ( т. 2 а.о.с. 236-237).

Згідно відомості про наявність майнового позову, з ОСОБА_7 в солідарному порядку з іншою особою стягнуто на користь потерпілого 5010 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати з ОСОБА_7 288,71 грн. Кошти в сумі 200 грн. відшкодовані (т. 2 а.о.с.240).

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень ОСОБА_7 до нього застосовувалися наступні заохочення 04.07.2019 р., 01.11.2020 р. та 08.07.2021 р. подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці ( т. 2 а.о.с.235, 243, т. 3 а.о. с. 5).

До матеріалів особової справи також залучена грамота за активну участь у проекті онлайн пробіг «Герої не вмирають» від 08.08.2022 та подяка за активну участь в реалізації проекту з ІТ- працевлаштування засуджених до позбавлення волі у липні-вересні 2022 року.

Відповідно ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 82 КК України не відбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни не відбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Стаття 154 КВК України передбачає: ч. 12. Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни не відбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання. ч. 13. Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Засуджена особа, якій покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначено в порядку заміни більш м`яким покаранням та в якої настало право на застосування умовно-дострокового звільнення, додатково повинна подати до суду звіт про виконання індивідуального плану виправлення та ресоціалізації під час відбування більш м`якого покарання, у тому числі аналіз причин успішності або неуспішності виконання заходів, передбачених зазначеним планом.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Як вбачається з досліджених судом доказів, ОСОБА_7 почав ставати на шлях виправлення з 2014 року і лише в характеристиці за 2022 рік вже вказано, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення. Згідно наданих доказів ОСОБА_7 має лише 4 заохочення за 21 рік та 8 місяців відбування покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, оскільки висновок, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення був сформований лише в 2022 році, чого не достатньо для беззаперечного висновку що ОСОБА_7 твердо став на шлях вправлення і заслуговує на заміну покарання більш м`яким.

На підставі вказаного, керуючись ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання ДУ «Роменська ВК (№ 56)» про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 8 годині 40 хвилин 7 квітня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3