Справа № 444/3247/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/805/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_7 , представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04 липня 2022 року щодо обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовква, Львівська область, українця, громадянина України, безробітного, одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Великі Мости, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда 3 групи, одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілого ОСОБА_13

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та на підставі ст. 76 КК України покладено на нього процесуальні обов`язки.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК УКраїни та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та на підставі ст. 76 КК України покладено на нього процесуальні обов`язки.

Скасовано арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.08.2021 року по даному кримінальному провадженні.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Цивільний позов задовольно частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» (м. Київ, вул. Володимирська, 69, ) в користь ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Бишків Жовківського району Львівської області, громадянин України, українець, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 44802,00 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» (вул. Вересаєва, 3, м. Запоріжжя, ) в користь ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Бишків Жовківського району Львівської області, громадянин України, українець, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 44802,00 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» в користь ОСОБА_13 33879,32 грн. шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в користь ОСОБА_13 33879,32 грн. шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» в користь ОСОБА_13 5127,54 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в користь ОСОБА_13 5127,54 грн. моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в користь ОСОБА_13 416263,74 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За вироком суду, 30.08.2021 року приблизно о 16:00 год. водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись ним по автодорозі сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у с. Великі Грибовичі Львівського району Львівської області в напрямку до м. Жовква, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 8 п. 8.1., 8.7.3.Г)., 8.10.; Р. 12 п. 12.4, 12.9 б), які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, рухався зі швидкістю біля 112-121 км/год. в населеному пункті (де встановлена максимальна швидкість руху 50 км/год.), наближаючись до регульованого перехрестя з автодорогою, яка веде до м. Дубляни Львівського району Львівської області, виїхав на вказане перехрестя на «жовтий» сигнал транспортного світлофора, а в цей час йому на зустріч рухався автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3502», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який виконував маневр лівого повороту на дорогу, яка веде до м. Дубляни Львівського району Львівської області, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів, після цього автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на правий тротуар по напрямку свого руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який в цей час йшов по вказаному тротуарі. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_13 , заподіяно тілесні ушкодження, а саме: важка поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, навколо орбітальна гематома справа, забій правої легені важкого ступеня, правобічний пневмоторакс, переломи 7, 8, 9, 10, 11, 12-го ребер справа, перелом правої клубової, лобкової, сідничної кісток, гематома внутрішньої клубової ділянки, відкритий перелом великогомілкової кістки, перелом лівої малогомілкової кістки, що ускладнився травматичним шоком. Вказані ушкодження могли утворитись від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу пересування з послідуючим падінням потерпілого на тверду поверхню, тобто під час ДТП, із наїздом транспортного засобу на пішохода і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

30.08.2021 приблизно о 16:00 год. водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ-САЗ 3502», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись ним по автодорозі сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у с. Великі Грибовичі Львівського району Львівської області в напрямку до м. Львова, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 8 п. 8.1., 8.7.3.Г)., 8.10. та Р. 10 п. 10.1., які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до регульованого перехрестя з автодорогою, яка веде до м. Дубляни Львівського району Львівської області, розпочав виконувати маневр лівого повороту на вище вказану дорогу, при цьому проїхав свій транспортний світлофор на «жовтий» сигнал, а в цей час йому на зустріч рухався автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів, після цього автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на правий тротуар по напрямку свого руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який в цей час йшов по вказаному тротуарі. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_13 заподіяно тілесні ушкодження, а саме: важка поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, навколо орбітальна гематома справа, забій правої легені важкого ступеня, правобічний пневмоторакс, переломи 7, 8, 9, 10, 11, 12-го ребер справа, перелом правої клубової, лобкової, сідничної кісток, гематома внутрішньої клубової ділянки, відкритий перелом великогомілкової кістки, перелом лівої малогомілкової кістки, що ускладнився травматичним шоком. Вказані ушкодження могли утворитись від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу пересування з послідуючим падінням потерпілого на тверду поверхню, тобто під час ДТП, із наїздом транспортного засобу на пішохода і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

На вказаний вирок подали апеляційні скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_7 та представник ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвокат ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Так, прокурор зазначає, що висновки місцевого суду про наявність щирого каяття з боку обвинуваченого ОСОБА_9 є помилковими, оскільки останній упродовж досудового розслідування та судового розгляду свою вину не визнавав, сподіваючись перекласти вину у даній ДТП на водія ОСОБА_10 , і лише після з`ясування судом обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх письмовими доказами обвинувачений визнав свою провину.

Також, зазначає, що незважаючи на часткове відшкодування збитку обвинуваченим ОСОБА_10 , факт його щирого каяття у суді першої інстанції також не встановлено.

Окрім цього, звертає увагу на те, що судом проігноровано той факт, що ОСОБА_9 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху рухався зі швидкістю біля 112-121 км/год. в населеному пункті, де встановлена максимальна швидкість руху 50 км/год., виїхав на регульоване перехрестя на жовтий сигнал транспортного світлофора, де в цей час йому на зустріч рухався автомобіль марки ГАЗ САЗ 3502 р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Покликається на те, що позитивні характеристики обвинувачених мають формальний характер та не зменшують суспільної небезпечності як їх самих, так і правопорушення, учиненого ними, оскільки обвинувачені грубо порушили ПДР України, що призвело до тяжких наслідків.

В апеляційній скарзі ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені місцевим судом фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04 липня 2022 року скасувати, ухвалити новий, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 заявлених до ТДВ «СК «Мотор Гарант» відмовити частково.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що при розрахунку суми відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, суд не брав до уваги, що у серпні та жовтні місяцях 31 календарний день, а не 30, які були застосовані при здійсненні розрахунку судом.

Також зазначає, що судом першої інстанції при розрахунку грошової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю був встановлений перелік засобів, які не підлягають стягненню, зокрема, на засоби догляду (серветки вологі, хустинки носові, мінеральна вода) на загальну суму 406,55 грн., засоби для власних потреб (кульок, мусорні пакети, пакети, антисептик) на загальну суму 49,78 грн; медичний одяг (шапочка, халат, бахали, маска, покриття операційне, чохол) на загальну суму 1 250.93 грн.; медичні препарати, на придбання яких відсутні в матеріалах справи яких на загальну суму 5 442,12 грн. Таким чином, загальна сума витрат, які не підлягають стягненню, дорівнює 7 149, 38 грн. Вважає правильним розрахунок, який складає 82 390, 72 (89 540,10 грн. 7149, 38 =82 390, 72 грн.)

Звертає увагу також на те, що не правильним є розрахунок щодо грошової компенсації за спричинену моральну шкоду, оскільки моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю необхідно було нараховувати на суму 82 390,72 грн., а враховуючи процентне відношення вини обох водіїв розмір моральної шкоди складатиме 2 059, 77 грн.

Представник ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок в частині вирішеного цивільного позову до ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» та відмовити у його задоволенні. Також просить зупинити виконання вироку Жовківського районного суду Львівської області від 04.07.2022 в частині вирішеного цивільного позову.

Свої вимог адвокат мотивує тим, що при визначенні розміру моральної шкоди основаним доказом є обґрунтовані витрати на лікування, що підтверджено чеками та рецептами лікаря, що не було враховано судом першої інстанції , відтак безпідставно задоволено позов у розмірі 5 127,54 грн.

Також, зазначає, що відповідно до наданих документів та квитанцій суд першої інстанції належним чином не звернув увагу на витрати, які не пов`язані з даною ДТП, зокрема: благодійний внесок в сумі 1000 грн., не відшкодовується на підставі закону №1961-IV, бахіли, пакет, серветки, маска,вода мінеральна, пакет, серветки, пакет, омез, метелик, зонік, мінеральна вода, етонію мазь, барді саше та стакан, пакет, еспумізан, пакет, омез, пакет, мінеральна вода, бинт, нутрідрінк.

Представник ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» подав письмове клопотання, в якому просить проводити апеляційний розгляд без участі ТзДВ «СК «Мотор-Гарант». Крім того, у клопотанні зазначив, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити. Заперечив апеляційні скарги ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» та представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачені, їх захисники та потерпілий заперечили апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» та представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_8 та просили залишити без змін оскаржуваний вирок.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинувачених внаслідок м`якості, на думку суду апеляційної інстанції, є такими, що не заслуговують на увагу.

Так відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.50 КК України, покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередженню ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вищевказані вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання були повністю дотримані судом першої інстанції.

Так, призначаючи покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі та звільняючи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням суд, відповідно до ч.1 ст.75 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винних - їх вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, та інші обставини справи, а саме характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, те, що обвинувачені були тверезими, ставлення обвинувачених до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, яка обтяжує покарання, а тому вірно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе в умовах без ізоляції від суспільства, та підставно призначив основне покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого цією нормою з позбавленням права керувати транспортними засобами і застосував у даному випадку положення ст.75 КК України.

Приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення засудженого, апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження ними нових злочинів.

Таким чином, підстав для призначення обвинуваченим більш суворої міри покарання з мотивів наведених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, апеляційний суд не вбачає.

Окрім того, під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_13 зазначив, що жодних претензій до обвинувачених немає та просив врахувати той факт, що обвинувачені будучи на волі зможуть відшкодовувати йому завдану шкоду.

Врахувавши вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується, що таке основне покарання із застосуванням ст. 75 КК України буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Щодо доводів апеляційних скарг ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_7 та представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_8 про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні цивільного позову потерпілого апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004, № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ч. 23.1 ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з ч.24.1 ст. 24 цього Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 про стягнення шкоди пов`язаної з лікуванням , суд першої інстанції виходив з того, що лікування потерпілого та придбання у зв`язку із цим лікарських засобів підтверджено документально, а саме висновком експерта № 183/21 від 16.09.2021 року, висновком експерта № 220/21 (додатковим) від 26.10.2021 року, копіями листків лікарських призначень ОСОБА_13 , виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) № 26600 ОСОБА_13 за період перебування в стаціонарі з 30.08.2021 року по 12.10.2021 року, щоденника хворого хірургічного відділення ОСОБА_13 , виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) ОСОБА_13 , витягу з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_13 по амбулаторії в поліклінічному відділенні №1 КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені князя Лева», листом КНП «ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» № 2207вих1237 від 03.03.2022 року, у якому перелічено лікарські засоби та вироби медичного призначення, які застосовувалися в процесі лікування ОСОБА_13 в період його перебування на стаціонарному лікуванні, копіями листка непрацездатності серії АДП № 264412 ОСОБА_13 , виданого на період з 30.08.2021 року по 12.10.2021 року (перебування в стаціонарі), листка непрацездатності серії АДП № 264310 ОСОБА_13 , виданого на період з 25.11.2021 року по 29.11.2021 року (перебування в стаціонарі), листка непрацездатності серії АЛБ № 605063 ОСОБА_13 , виданого на період з 30.11.2021 року по 11.01.2022 року (амбулаторний режим), довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 607241, відповідно до якої ОСОБА_13 присвоєно ІІ групу інвалідності на строк до 01.04.2023 року.

Витрати, пов`язані з придбанням лікарських засобів, підтверджені документально копіями фіскальних чеків та рахунків-фактур на придбання товарів медичного призначення на загальну суму 89604,00 грн.

На підставі наведеного, враховуючи рівну вину обох водіїв у вчиненні ДТП, сума відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого правильно стягнута з Страхової компанії «Інтер-Поліс» в сумі 44802,00 грн. та з ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в сумі 44802,00 грн.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що в результаті ДТП потерпілому було заподіяно численних тілесних ушкоджень, а також враховуючи кількість перенесених операцій, тривалості лікування, відновлюваного періоду та реабілітації, доводи представників страхових компаній, що суд належним чином не звернув увагу на витрати, які не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, в основному це медичний матеріал (бахіли, вологі серветки, бинти, пакети, покриття операційне, маска та інші ліки) є безпідставними, оскільки такі витрати пов`язані причинно-наслідковим зв`язком із наслідками завданих потерпілому тілесних ушкоджень.

Окрім того, відповідно до ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.

Як передбачено ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: - для працюючої особи - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю, тощо.

Таким чином, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються саме неотримані доходи за час втрати працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки виданої «SACHS TRANS INTERNATIONAL SPOLKA Z.O.О.» від 28.10.2021, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_13 за останні три місяці до ДТП становила 7206,67 польських злотих (з розрахунку 21 620,01 польських злотих поділити 3 місяці). Також потерпілим ОСОБА_13 документально підтверджено його стаціонарне лікування.

На переконання колегії суддів, всупереч тверджень представника страхової компанії, суд першої інстанції правильно враховуючи межі позовних вимог, заявлених потерпілим по даному виду відшкодування, та період за який цивільний позивач здійснював його нарахування встановив та стягнув на користь потерпілого з ПАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс» та з ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» по 33879,32 грн. шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності.

Окрім того, згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Встановивши, що розмір шкоди заподіяної здоров`ю потерпілого ОСОБА_13 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 157362,63 грн. (з розрахунку 89 604 грн. шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого + 67758,63 грн. шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності) та з урахуванням меж позовних вимог цивільного позивача суд дійшов обгрунтованих висновків щодо стягнення з ПАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в користь потерпілого ОСОБА_13 , який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі по 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а саме у розмірі по 5127,54 грн. з кожного.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги представника ПАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс», що суд помилково застосував положення ст. 1197 ЦК України до правовідносин, що виникли між відповідачем та цивільним позивачем.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги розрахунок доходу потерпілого ОСОБА_13 за останні три місяці до ДТП, що передували ушкодженню здоров`ю, запропонованим самим позивачем, оскільки такий середньоденний заробіток обчислюється за їх бажанням, виходячи з положень ст. 1197 ЦК України та не суперечить вимогам ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Окрім того, як встановлено судом першої інстанції, потерпілий ОСОБА_13 за соціальними виплатами по тимчасовій непрацездатності не звертався та таких не отримував.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, а відтак апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_7 , представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: