УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора
від 08.08.2022 року здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим СУ ГУНП в Одеській області.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Топгруп» (), здійснюючи незаконну діяльність, шляхом реалізації фальсифікованого незаконно виготовленого палива, через мережу автозаправних станцій на території Одеської області, у період з 01.03.2020 року по 01.03.2021 року, ухилились від сплати податку на додану вартість у сумі понад 8000 000 гривень, що являється коштами в особливо великих розмірах.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Топгрупп» () взято на облік в ДПІ в Оболонському районі ГУ ДПС у м. Києві за №65 від 21.10.2019 року, зареєстровано у якості платника ПДВ за № 49 від 01.01.2020 року, основний вид діяльності «Роздрібна торгівля пальним».
За результатами виконання співробітниками управління СБУ в Одеській області доручення прокурора про проведення слідчих (розшукових ) дій в порядку ст. 36 КПК України, встановлено основних організаторів та службових осіб, причетних до незаконної діяльності ТОВ «Топгрупп» (), серед них ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), є одним із власників ТОВ «Топгрупп», та виконує контролюючі функції, здійснює збір не облікованих грошових коштів.
Так, встановлено, що ТОВ «Топгруп» здійснює незаконну діяльність, шляхом реалізації фальсифікованого, незаконно - виготовленого палива через АЗС мережі «Петромол» та «Ромпетрол», та встановлено, що основним організатором незаконної діяльності АЗС мережі «Петромол» та «Ромпетрол», являється громадянин Болгарії ОСОБА_7 , який є кінцевим власником підприємств, задіяних в функціонуванні вищевказаної мережі АЗС.
Також, встановлено адреси розташування АЗС зазначених мереж та офісних приміщень, які використовуються вищевказаними підприємствами для ведення підприємницької діяльності, зберігання фінансово-господарської документації, чорнової бухгалтерії, комп`ютерної техніки, не облікованих грошових коштів, електронних носіїв, з яких здійснюється управління банківськими та бухгалтерськими програмними комплексами.
Так, 05.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду
м. Одеси було проведено обшук за місцем фактичного проживання батька співзасновника та директора ТОВ «ТОПГРУП» ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , і за сумісництвом співвласника та керуючого справами бази зберігання паливних матеріалів за адресою: м. Ізмаїл, вул. Східна, 3, яке використовує ТОВ «ТОПГРУП», а саме: будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у письмовому вигляді у клопотанні.
Постановою слідчого від 06.12.2022 року, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, з метою виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, а також для забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному проваджені.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, проте від слідчого надійшла до суду заява про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, в якій вона зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином, про що свідчить долучена до матеріалів клопотання телефонограма.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
05.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду
м. Одеси було проведено обшук за місцем фактичного проживання батька співзасновника та директора ТОВ «ТОПГРУП» ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , і за сумісництвом співвласника та керуючого справами бази зберігання паливних матеріалів за адресою: м. Ізмаїл, вул. Східна, 3, яке використовує ТОВ «ТОПГРУП», а саме: будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: одну валізу коричневого кольору з документацією, чорновими записами та блокнотами; мобільний телефон марки «Iphone» у корпусі сірого кольору, імеі: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», імеі: НОМЕР_3 , імеі: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_5 .
Вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що воно має істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та імовірно містить у собі відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, слідчим 06.12.2022 року винесено постанову про визнання його в якості речових доказів та долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертиз із ним.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні їх збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 05.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
-документацію, чорнові записи та блокноти, які містяться в одній валізі коричневого кольору;
-мобільний телефон марки «Iphone» у корпусі сірого кольору, імеі: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», імеі: НОМЕР_3 , імеі: НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_5 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_10