Провадження № 11-сс/4823/337/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021, а саме, грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції».

Таке рішення обґрунтоване тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено 11.11.2022, а тому клопотання про арешт майна подане слідчому судді поза строками досудового розслідування та всупереч статей 290-293 КПК України. Зокрема, слідчий суддя зауважив, що до клопотання не додано прокурором допустимих доказів наявності зазначеної у клопотанні суми грошових коштів на рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», відкритому в АТ «ПроКредитБанк», оскільки тимчасовий доступ та вилучення документів має відбуватися на підставі ухвали слідчого судді, з урахуванням доведеності підстав, передбачених ч.ч.5, 6 ст. 163 КПК України. в той час як інформацію від банківської установи отримано на підставі запиту заступника керівника Територіального управління ДБР, що суперечить Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Крім того, суд вказав, що з доданих до клопотання доказів не можливо дійти висновку про наявність грошових коштів на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», джерел їх надходження, зокрема, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Відтак, встановлені слідчим суддею обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Оскаржуючи рішення слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно третіх осіб, з метою спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні, а саме на грошові кошти у сумі 1540,64 доларів США, що розміщені на банківському рахунку, який відкритий в АТ «ПроКредитБанк», який належить ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», з забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаними грошовими коштами.

Апелянт, посилаючись на положення ст. 219 КПК України, стверджує про необґрунтованість судового рішення, оскільки двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливав 28.02.2022. На момент винесення 24.02.2022 прокурором постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до закінчення досудового розслідування залишалось 4 дні, а на момент звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт майна такий строк складав 3 дні. Відтак твердження суду про те, що клопотання подано поза межами строку досудового розслідування є неогрунтованим.

Також вважає необґрунтованою відмову з підстав неможливості звернення з клопотанням після повідомлення підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому звертає увагу, що в супереч абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, судом не надано жодної оцінки ризикам того, що грошові кошти можуть бути переведені на інший рахунок, відчужені при провадженні господарської діяльності підприємства, а тому арешт є єдиним процесуальним способом запобігання такому ризику.

Крім того, апелянт наполягає, що інформацію про рух та залишок грошових коштів на рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» отримано стороною обвинувачення у передбачений законом процесуальний спосіб. При цьому, автор скарги посилається на п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», а також те, що інформація отримана слідчим у ході здійснення тимчасового доступу до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, на підставі постанови прокурора, винесеної у порядку п. 207 Перехідних положень КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Як слідує із висновків рішення слідчого судді, клопотання про арешт майна в даному випадку подано поза строком досудового розслідування та в супереч статей 290-293.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким твердження слідчого судді. Відповідно до п.5 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт до суду не направлявся та, як встановлено апеляційним судом, матеріали справи не містять жодних даних щодо направлення до суду обвинувального акта, але навпаки стверджують про те, що враховуючи дату повідомлення особам про підозру, та з урахуванням п. 4 ч.3 ст. 219 КПК України, прокурором до суду подане клопотання про арешт майна третіх осіб, а саме грошових коштів до закінчення досудового розслідування. Відтак, висновки слідчого судді в цій частині є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 20.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від внесено відомості за фактом самовільного зайняття земельних ділянок і зловживання службовим становищем, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

30.12.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

При цьому встановлено, що 02.10.2007 створене приватне підприємство «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» (далі Підприємство) (, юридична адреса: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, м. Новгород-Сіверський, вул. Вокзальна, буд. 15), яке діє на підставі статуту, директором якого призначено ОСОБА_7 .

Одним із видів діяльності вказаного Підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Враховуючи, що предметом інкримінованого злочину є саме зайняття конкретних земельних ділянок, приховування злочинних намірів, а саме з метою засівання та збирання урожаю зерном соняшника, та як наслідок отримання прибутку від реалізацію урожаю, а відтак клопотання прокурора обґрунтоване метою забезпечення спеціальної конфіскації, відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КПК України, цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Проте, слідчий суддя не дотримався вказаних норм закону, що призвело до необґрунтованого і передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. За змістом ч. 2 цієї статті у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно; якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Відтак, встановлені апеляційним судом обставини цілком співвідносяться з вимогами вказаних вище положень.

Крім того, предметом дослідження суду апеляційної інстанції були і висновки суду та матеріали провадження щодо незаконності отримання інформації, яка є банківською таємницею.

Проте, на переконання колегії суддів дані висновки слідчого судді є помилковими, з огляду на те, що інформація про рух та залишок грошових коштів на рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» отримано стороною обвинувачення у передбачений законом процесуальний спосіб.

Так, згідно з ч.2 ст. 132 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів, який відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх.

Відтак, інформацію про рух коштів на рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» отримана слідчим 21.07.2022 у ході здійснення тимчасового доступу до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, на підставі постанови прокурора, винесеної у порядку п.20-7 Перехідних положень КПК України, а також відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Державне бюро розслідувань». Наряду з цим, відповідно до п.3 ч.1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено спрощений порядок розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю. А тому, відповідно до даної норми, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, в тому числі і Державному бюро розслідувань, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.

Враховуючи дані положення чинних на сьогоднішній день норм законів, колегія суддів приходить до висновку про помилковість суджень слідчого судді, які суперечать вказаним вище положенням.

Вирішуючи питання по суті, а саме про накладення арешту на грошові кошти третіх осіб, які знаходяться на рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», колегія суддів апеляційного суду виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна (п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України).

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (ч. 2 ст. 96-2 КК України).

Так, директор ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» ОСОБА_7 є підозрюваним у вказаному кримінальному проваджені та з матеріалів, долучених до клопотання прокурора, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що на даному етапі досудового розслідування, достатні докази на підтвердження вказаних обставин, а саме наявні підстави вважати, що вказані грошові кошти є доходом від вчинення кримінального правопорушення та відповідають ознакам, передбаченим ст. 96-2 КК України, у зв`язку з чим, подане клопотання про арешт грошових коштів на рахунку юридичної особи, яка є стороною договірних відносин, які побудовані з метою приховування злочинних намірів, та з урахуванням пред`явленої підозри директору цього Підприємства, звернення прокурора з клопотанням є обґрунтованим, цілком підставним та обумовлене саме метою забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необґрунтовано відмовив у накладенні арешту на грошові кошти, з метою забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні, а тому апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021, а саме, грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Задовольнити клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021.

Накласти арешт на майно третіх осіб, з метою забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні, а саме на грошові кошти у сумі 1540,64 доларів США, розміщені на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПроКредитБанк» (, юридична адреса: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 107 А, який належить ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», з забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаними грошовими коштами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12