Ухвала

іменем України

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 295/6175/21

провадження № 51-3974 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя-доповідач апеляційного суду на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2021 року у справі 295/6175/21, мотивуючи своє рішення тим, що апеляційну скаргу було подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції на підставі істотного порушення норм кримінального процесуального закону.

Вказує, що позиція суду апеляційної інстанції про те, що КПК не передбачено апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді суперечить ухвалі слідчого судді суду першої інстанції, в якій зазначено, що вона може бути оскаржена до апеляційного суду.

При цьому ОСОБА_4 посилаючись на постанову Верховного Суду України від 23 травня 2018 року в справі № 243/6674-17-к, зазначає, що слідчий суддя постановив ухвалу, яку не передбачено нормами кримінального процесуального закону, а тому апеляційний суд повинен був керуватися приписами ч. 6 ст. 9, п. 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 24 КПК щодо застосування загальних засад кримінального провадження та повинен був відкрити апеляційне провадження та переглянути оскаржуване рішення слідчого судді.

Крім того, зазначає, що оскільки ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді не передбачена КПК, тому апеляційний суд мав в силу Конституції України розглянути апеляційну скаргу на вказане рішення слідчого судді.

Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб у порядку, визначеному законом.

Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 глави 26 КПК.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК, і розширеному тлумаченню він не підлягає.

Як убачається з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_4 на порушення терміну розгляду клопотання потерпілого, зобов`язано відповідних посадових осіб СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000511 від 30 серпня 2020 року.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вказана ухвала не була виконана, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2021 року у справі № 295/6175/21.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року клопотання ОСОБА_4 про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаним рішення, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задоволено, ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року про повернення потерпілому ОСОБА_4 клопотання про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000511 від 30 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 358 КК скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, у зв`язку з тим, що рішення про повернення клопотання особі не передбачено кримінальним процесуальним законом та не відповідає вимогам статей 303, 304 КПК.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2021 року у справі 295/6175/21.

Положеннями ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. При цьому ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про здійснення судового контрою за виконанням ухвали слідчого судді, до визначеногоперелікуне входить.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні такої скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Отже, суддя апеляційного суду, дотримуючись вимог ч. 3 ст. 307, ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, правильно встановив, що оспорювана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 , належним чином умотивувавши своє рішення.

Крім того, посилання ОСОБА_4 , на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 243/6674-17-к , як на додатковий аргумент, який на його думку свідчить про те, що апеляційний суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства повинен був відкрити апеляційне провадження та переглянути оскаржуване рішення слідчого судді в порядку передбаченому п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 9, ст. 24 КПК, оскільки слідчий суддя постановив ухвалу, яку не передбачено нормами кримінального процесуального закону, є безпідставними, оскільки вказане рішення було ухвалені судом касаційної інстанції з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, які суттєво відрізняються від обставин у даному кримінальному провадженні. Зокрема, зазначене судове рішення Суду стосується того випадку, коли в апеляційному порядку оскаржувалось рішення слідчого судді, яке не передбачене нормами кримінального процесуального закону, а саме ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення позапланових перевірок.

Водночас, у цьому кримінальному провадженні рішення суду постановлено за інших процесуальних підстав, а саме слідчий суддя на підставі п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК відмовив у задоволенні клопотання, вирішення якого не передбачено чинним КПК, тобто діяв відповідно до положень кримінального процесуального кодексу.

Отже, доводи касаційної скарги про те, що слідчий суддя постановив рішення, не передбачене кримінальним процесуальним законом, є безпідставними.

Що стосується доводів касаційної скарги в частині того, що позиція суду апеляційної інстанції про те, що КПК не передбачено апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді суперечить ухвалі слідчого судді суду першої інстанції, в якій зазначено, що вона може бути оскаржена до апеляційного суду, то така позиція суду апеляційної інстанції є правильною, з огляду на положення статей 307, 309 КПК.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 також зазначає, що оскільки в КПК не передбачено порядку розгляду клопотання про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, а також не передбачено порядку оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням ухвали слідчого судді, то апеляційний суд мав керуватися положеннями Конституції України згідно яких суд зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням судового рішення.

Проте, колегія суддів з такою позицією не погоджується виходячи з наступного.

Як убачається із доданих до касаційної скарги копій судових рішень, слідчий суддя, керуючись КПК, відмовив у прийнятті рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законом та постановив ухвалу керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК.

Разом з тим, Суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте сам скаржник не вказує, які саме норми КПК були порушені під час постановлення ухвали слідчого судді від 26 жовтня 2022 року, які могли б бути підставою для її скасування.

З урахуванням вищезазначеного, а також положень ч. 1-3 статті 307, ч. 4 ст. 399 КПК, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_4 про те, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, за результатом перевірки доводів ОСОБА_4 та копій судових рішень, колегія суддів не встановила підстав, які б свідчили про необхідність задоволення касаційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3