ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/272/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/15/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , яке підтримане підозрюваним, про застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням чи обмеженням волі, і задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 00 год 00 хв 02 березня 2023 року.

Одночасно визначено підозрюваному заставу в сумі 55 000 грн (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень та у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим 4 слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 23.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 лютого 2022 року відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_8 призвано на військову службу за мобілізацією.

27 лютого 2022 року старшого солдата ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду солдата резерву запасної батареї вказаної військової частини.

Згідно із ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим военного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Старший солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст.9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст.1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, старший солдат ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Розпорядком дня військової частини, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 прибувають на військову службу НОМЕР_2 годині 30 хвилин.

30 червня 2022 року о 08 годині 30 хвилин старший солдат ОСОБА_8 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби у розташування військової частини НОМЕР_1 - не прибув.

У період з 08 години 30 хвилин 30 червня 2022 року по 12 годину 00 хвилин 04 січня 2023 року старший солдат ОСОБА_8 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

04 січня 2023 року о 12 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_8 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст.9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 годині 30 хвилин 30 червня 2022 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 12 годині 00 хвилин 04 січня 2023 року прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України - військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

04 січня 2023 року старшому солдату ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.01.2023 року та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - відмовити і обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам кримінального процесуального права.

Вказує, що ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, нічим не підтверджується та жодних доказів, які б свідчили про його переховування, перебування в розшуку раніше та на даний час - немає.

Стверджує, що ризик того, що підозрюваний буде впливати на свідків є необґрунтований та не підтверджений належним чином, оскільки зі свідками вказаного кримінального провадження останній не знайомий та йому вони невідомі.

Зазначає, що ризик того, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином є невиправданим обґрунтуванням у застосуванні тримання під вартою.

Наголошує на тому, що більш м`який запобіжний засіб, не пов`язаний із триманням під вартою позбавить можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином.

Апелянт посилається на те, що застосування будь-якого іншого запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою із покладенням на підозрюваного обов`язку утримуватись від спілкування із іншими особами реалізовує цілі та засоби поставлені при розслідуванні даного злочину.

Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 є молодою людиною, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою разом із своєю матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, який не одружений, є солдатом, має постійне місце проживання і реєстрації, на обліках і лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується посередньо, раніше судимий за умисний корисний злочин і судимість за який не знята і не погашена, те що підозрюється у кримінальному правопорушенні, яке вчинене під час дії іспитового строку, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, вік підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що він обґрунтовано підозрюється, в тому числі у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, правомірно визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 55 000 грн (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, що в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді