Справа № 346/1273/23
Провадження № 1-в/346/153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ

"Коломийська виправна колонія № 41" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзвязку в м. Коломия спільне подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна, Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.11.2015р. Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 115 ч.1, ст.. 185 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі.

Засудженого: 24.12.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 121 ч.1, ст.. 70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2021 року зараховано в строк частково відбуте покарання строком 5 років 2 місяці 3 дні.

Початок строку: 30.11.2021 р.

Кінець строку: 27.09.2023 р.

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації звернулися до Коломийського міськрайонного суду з спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 . В його обґрунтування зазначили, що даний засуджений під час відбування покарання в ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не застосовувались. За період перебування в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» режим відбування покарання не порушує, має одне заохочення, стягнень не має. В зв`язку з досягненням пенсійного віку не працевлаштований. Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їхню необхідність. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний та ввічливий. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Виконавчі листи не надходили. Зв`язок з родичами не підтримує. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Оскільки, на теперішній час засуджений відбув понад 2/3 строку призначеного йому покарання та довів своє виправлення, ініціатори подання вважають, що ОСОБА_5 може бути звільнений умовно-дострокове від подальшого відбування покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 подання підтримав та просив суд його задовольнити.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , посилаючись на наявність правових підстав для достроково звільнення засудженого, також просили суд задовольнити подання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечила та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений не довів своє виправлення, а тому вважала, що підстави для його звільнення відсутні.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2020р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням у виді 7 років позбавлення волі, призначеним за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2015р., остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте частково покарання за попереднім вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2015р.

Згідно розпорядження вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2020р. щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 26.01.2021р.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2, 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", зазначає, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Зі змісту характеристики на засудженого, затвердженої начальником Коломийської ВК №41 станом на 02.03.2023р. вбачається, що перебуваючи в ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» ОСОБА_5 не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. З 16.04.2022р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, застосовано одне заохочення. На заходи виховного впливу реагує правильно, робить належні висновки. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний та ввічливий, виконує передбачені законодавством вимоги адміністрації. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Дотримується санітарно-гігієнічних норм, підтримує охайний зовнішній вигляд. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний, скритний. В індивідуальних бесідах не відвертий. Зв`язок з родичами не підтримує. Вину у злочину визнав.

Однак, згідно характеристики наданої адміністрацією ДУ «Селидівська ВК (№82)» від 11.01.2022р. (а.о.с. 23) вбачається, що засуджений 24.12.2021р. прибув до вказаної установи для відбування покарання та був поміщений до дільниці карантину діагностики і розподілу засуджених, де характеризував себе наступним чином. Під час перебування в дільниці участі в суспільно-корисній праці не приймав, вважав це непотрібним для себе. Заохочень не мав. Норм, які визначали порядок і умови відбування покарання, дотримувався тільки під контролем адміністрації. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди утримував у чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди мав охайний зовнішній вигляд. З представниками адміністрації ввічливий. Стан здоров`я задовільний, працездатний. Бажанян приймати активну участь у роботах з благоустрою дільниці КДіР та місць позбавлення волі засуджений не мав. Відповідно до ст.. 124 КВК України, засуджений не приймав участь в реалізації основних напрямків, форм, соціально-виховної роботи, що сприяло б його позитивному ставленню на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності. Засудженому були доведені вимоги ст.. 123 п.5 КВК України та згідно особисто заяви засудженого, він формально прийняв участь у реалізації програми диференційованого виховного випливу «Духовне відродження». Засудженому були доведені права та обов`язки згідно ст. 127 КВК України та запропоновано за власним бажанням вступити до лав самодіяльної секції на свій вибір та взяти участь у їх реалізації. Однак, засуджений відмовився прийняти участь, пояснивши це непотрібним для себе. Провину у скоєному злочині визнає частково, не розкаюється, вирок суду та призначене йому покарання вважає суворим. На профілактичному обліку в установі не перебував.

Також з витягу з протоколу №3 від 21.01.2022р. вбачається, що комісією ДУ «Селидівська ВК (№82)» було відмовлено ОСОБА_5 в направленні матеріалів до суду згідно ст.. 81 та ст. 82 КК України, як такому, що не довів своє виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений за час відбування покарання має лише одне заохочення у виді подяки від 04.01.2023р. за сумлінну поведінку та активну участь у благоустрої місць позбавлення волі. Стягнень не мав.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин та їхнього системного аналізу, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого не була стало позитивною протягом всього періоду відбування покарання. При цьому, суд вважає, що дані останньої характеристики вказують на наявність позитивних змін в поведінці ОСОБА_5 , що свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак свого виправлення в повній мірі ще не довів.

Під чесним ставленням до праці розуміється постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вже було зазначено вище, перебуваючи в ДУ «Селидівська ВК (№82)», ОСОБА_5 на виробництві установи не працював, оскільки не бажав.

Згідно довідки начальника ДУ «Коломийська ВК (№41)», засуджений не працевлаштований у зв`язку з досягненням пенсійного віку, однак приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їхню необхідність.

Відповідно до довідки №68 про працевикористання засудженого, ОСОБА_5 за період з квітня 2022р. по січень 2023 року заробітну плату не отримував.

Таким чином, суд вважає, що відношення засудженого до праці не було чесним в розумінні вимог законодавства, оскільки останній протягом всього періоду відбування покарання не проявляв свого інтересу до працевлаштування чи отримання доручень на виконання певних робіт.

Отже, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що в ході розгляду подання не було наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що на теперішній час звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів. Відтак, врахувавши, що застосування положень ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду, то в задоволенні подання слід відмовити з зазначених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні спільного подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1