Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2489/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.07.2022 року про залишення без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2022 року залишено без задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Рішення суду обгрунтован тим, що засуджений ОСОБА_7 не відбув визначеної законом частини строку покарання, що унеможливлює на даний час заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання більш м`яким. Вказує, що ОСОБА_9 на даний час засуджений та відбуває покарання у виді обмеження волі на строк 5 років, тобто для формальної підстави застосування ст. 82 КК України йому потрібно фактично відбути 20 місяців обмеження волі. Початок строку відбування покарання засудженим обраховується відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили - з 06.04.22. Отже станом на 15.07.22 засуджений ОСОБА_9 фактично відбув 20 місяців обмеження волі, що підтверджується матеріалами особової справи, тому до нього слід застосувати заміну покарання на більш м`яке.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_10 не з`явився, повідомлений про апеляційний розгляд належним чином.

Засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав частково, просив врахувати доводи, які зазначені в ній, але скасувавши ухвалу суду першої інстанції, призначити новий розгляд його заяви про заміну невідбутого покарання більш м`яким в суді першої інстанції з огляду на те, що після постановлення даної ухвали відносно нього іншим судом було також постановлено ще один вирок, покарання по якому також повинно бути враховано при вирішенні його заяви. Крім того засуджений просив апеляційний розгляд проводити без його захисника.

Прокурор не заперечував проти призначення нового розгляду провадження за заявою ОСОБА_7 в суді першої інстанції з підстав, зазначених засудженим.

Заслухавши доповідь судді, доводи та думку учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали провадження по заяві засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого із врахуванням змін засудженого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Однак ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню на підставі ст.ст. 411, 412 КПК України.

Так, відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів провадженя ОСОБА_7 засуджений 04 січня 2022 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 190 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1, 72 ч. 5 КК України на 5 років обмеження волі, у строк покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 17.04.19 до 22.03.20 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06.04.22 вирок залишено без змін. Початок строку відбування покарання: 06.04.22

Суд, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, зазначив, що для формальної підстави застосування ст. 82 КК України йому потрібно фактично відбути 20 місяців обмеження волі. Початок строку відбування покарання засудженим обраховується відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили - з 06.04.22. Отже станом на 15.07.22, на думку суду, засуджений ОСОБА_7 навіть з врахуванням зарахованого йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 17.04.19 до 22.03.20 (11 місяців 5 днів) фактично не відбув визначеної законом частини строку покарання, що унеможливлює на даний час заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки судом не було враховано, що період з 17.04.19 до 22.03.20 року зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за дні обмеження волі.Тобто на час звернення до суду з заявою 31.05.2022 ОСОБА_7 фактично відбув більш 1/3 призначеного судом покарання у виді обмеження волі та формально мав право звернутися до суду з відповідною заявою.

Однак судом першої інстанції при винесенні рішення зазначені обставини залишені поза увагою, у задоволенні заяви засудженого було відмовлено з формальних міркувань, при цьому без перевірки того, чи став засуджений на шлях виправлення та без здійснення висновки щодо вказаної обставини, яка також є обов`язковою обставиною для застосування положень ст. 82 КК України.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції в даному випадку неповно встановлені обставини, що мають значення для вирішення провадження, здійснення висновків, які не відповідають фактичним обставинам та допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що в свою чергу призвело призвело до прийняття помилкового рішення, яке не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

При цьому апеляційний суд позбавлений можливості прийняти своє рішення по суті заяви ОСОБА_7 , оскільки судом не було розглянуто усі обставини, які мають значення для даного провадження.

Крім того в ході апеляційного перегляду ухвали суду було встановлено, що після її винесення ОСОБА_7 був знову засуджений вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 20.09.2022 за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років обмеження волі, тобто із врахуванням покарання, призначеного за попереднім вироком Богунського районного суду м.Житомира від 04.01.2022, в ході виконання якого і було поставлено засудженим питання про заміну покарання більш м`яким. Відповідно до довідки ДУ «Бердичівський виправний центр (№108) від 14.11.2022 початок строку відбуття покарання за даним вироком 06.04.2022, кінець строку 26.05.2025

Таким чином вирішення питання про засування до ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України без врахування покарання, призначеного останнім вироком суду від 20.09.2022, є неможливим.

Разом з тим з об`єктивних причин покарання за даним вироком не було предметом дослідження суду першої інстанції при постановленні ухвали від 15.07.2022 .

З огляду на наведене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження за заявою ОСОБА_7 про заміну невідбутого покарання більш м`яким в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.07.2022 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: