У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000279.

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 03.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000279.

Також прокурор просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на наявність поважних причин пропуску цього строку.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду місця події 03.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000279.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

Стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, посилаючись на ст. 170 КПК України, щодо недоведеності підстави, мети, та відсутності відповідного обґрунтування необхідності арешту зазначених у клопотанні речей.

Зазначає, що є передчасним висновок слідчого судді про те, що зазначене в клопотанні майно є предметами вилученими законом з обігу, оскільки на момент звернення з клопотанням, відповідної експертизи ще не проведено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання в якому прокурор просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 03.02.2023 року під час якого було вилучено предмет ззовні схожий на пістолет, 7 предметів ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, 81 предмет ззовні схожі на патрони калібру 7,62 мм, картонна коробка в якій знаходиться 16 предметів ззовні схожі на патрони, 8 патронів з кульовими кулями, 1 патрон з свинцем, 7 патронів без кулі, металеві тиски, полімерна коробка з капсулями, полімерна коробка з кулями(гумовими, свинцевими), картонна коробка з 15 гільзами, порох, форма для виливу набоїв.

Клопотання мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критерію речового доказу, визначеного ст.98 КПК України. Не застосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя вказав, що вилучені в ході огляду місця події 03.02.2023 року речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені, а також прокурором належним чином не було доведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту наведених у клопотанні речей.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчим суддею за результатами клопотання прокурора була постановлена 03.03.2023 року, без участі прокурора. Апеляційну скаргу до суду прокурором подано 10.04.2023 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги прокурора, копію ухвали він отримав особисто в суді тільки 05.04.2023 року.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що вони не містять відомостей про направлення копії ухвали прокурору, в матеріалах лише наявна розписка прокурора про отримання ним копії ухвали в суді 05.04.2023 року.

За таких обставин, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження, визнати поважними причини пропуску строку та поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд дійшов наступного.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження до Херсонського РУП надійшло повідомлення про те, що 03.02.2023 року в ході здійснення фільтраційних заходів на території міста Херсона, громадянин ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає вогнепальну зброю та боєприпаси.

Згідно матеріалів судового провадження ОСОБА_6 добровільно дозволив провести огляд місця його мешкання. Так, матеріали судового провадження містять заяву ОСОБА_6 про те, що він дозволяє провести огляд місця його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.п.10)

В ході проведеного огляду місця події від 03.02.2023 року у ОСОБА_6 було вилучено предмет ззовні схожий на пістолет, 7 предметів ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, 81 предмет ззовні схожі на патрони калібру 7,62 мм, картонна коробка в якій знаходиться 16 предметів ззовні схожі на патрони, 8 патронів з кульовими кулями, 1 патрон з свинцем, 7 патронів без кулі, металеві тиски, полімерна коробка з капсулями, полімерна коробка з кулями(гумовими, свинцевими), картонна коробка з 15 гільзами, порох, форма для виливу набоїв.

Вилучене майно було визнано постановою слідчого речовим доказом у кримінальному провадженні №0000279.

Прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області подано до суду клопотання про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 03.02.2023 року у ОСОБА_6 майно.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні вищевказаного клопотання прокурора, слідчий суддя обґрунтував свій висновок тим, що прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на предмети, що є

вилученими законом з обігу, але такі предмети не вважаються тимчасово вилученим майном, так як речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені. Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, у цьому кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що речі, на які прокурор просив накласти арешт, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки, вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на предмет ззовні схожий на пістолет, 7 предметів ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм. та інші предмети, що були вилучені під час проведення огляду місця події, слідчий суддя передчасно зробив висновок про належність вказаних вилучених речових доказів до предметів, які вилучені законом з обігу, оскільки на момент розгляду клопотання відповідних експертних досліджень проведено не було.

Зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містять достатні відомості, які вказують на те, що вищезазначене вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів вважає, що з метою забезпечення збереження речового доказу, слід накласти арешт на зазначені в клопотанні прокурора предмети, які було вилучено 03.02.2023 року під час проведення огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 117, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000279

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000279 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 та накласти арешт на майно, а саме: предмет ззовні схожий на пістолет, 7 предметів ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, 81 предмет ззовні схожі на патрони калібру 7,62 мм, картонну коробку в якій знаходиться 16 предметів ззовні схожі на патрони, 8 патронів з кульовими кулями, 1 патрон з свинцем, 7 патронів без кулі, металеві тиски, полімерну коробку з капсулями, полімерну коробку з кулями(гумовими, свинцевими), картонну коробку з 15 гільзами, порох, форма для виливу набоїв, яке було вилучено 03.02.2023 року під час огляду місця події, проведеного в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР під № 0000279, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: