Дата документу 21.04.2023Справа № 554/300/22
Провадження № 1-кс/554/4833/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесені 15.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 209 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням коштами громадян шляхом обману, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив, та, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, за рахунок заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вступив у попередню змову з раніше знайомими ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким раніше вчиняв кримінальні правопорушення, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими невідомими особами з якими вчинив злочини при наступних обставинах.

Так, на початку 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , не перебуваючи на податковому обліку як фізичні особи-підприємці, та не будучи зареєстрованими як керівники, засновники юридичної особи, являючись особами не працюючими та не маючою офіційних джерел прибутку, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, за рахунок заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вступили у попередню змову між собою та іншими невідомими особами для спільного заняття злочинною діяльністю корисливого спрямування по заволодінню коштами громадян, шляхом систематичного розміщення на загальновідомих інтернет ресурсах сайтах «OLX.ua», «AUTO.RIA.com» оголошень під виглядом продажу від імені ТОВ «АВТО-ХОЛЛ» () неіснуючих легкових автомобілів та мікроавтобусів, приваблюючи покупців зниженою вартістю у порівнянні із іншими аналогічними оголошеннями, з метою збільшення попиту серед потенційних покупців, та після досягнення з фізичними особами домовленості щодо їх придбання та перерахування грошових коштів на підконтрольні банківській рахунки, в подальшому заволодівати отриманими грошовими коштами (чужим майном) з використанням електронно-обчислювальної техніки (вчиняли шахрайство).

З початку збройної агресії з боку рф попит на транспортні засоби за низькими цінами збільшився, де цільовою аудиторією стали військовослужбовці ЗСУ та громадяни, які придбавали їх для потреб останніх.

Усвідомлюючи даний факт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, під час підготовки до вчинення злочинів, в якості об`єктів посягання обрали фізичних осіб - військовослужбовців ЗСУ та громадян, які придбавали їх для потреб останніх. Після чого ОСОБА_7 розробив загальну покрокову схему заволодіння майном громадян під приводом продажу не існуючих автомобілів, яка полягала в наступному.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами для введення в оману громадян використовувалась назва існуючого підприємства - ТОВ «АВТО-ХОЛЛ», яке дійсно займається продажем автомобілів, розроблено типовий електронний договір про доставку та продаж автомобілів від його імені, який у подальшому направлявся покупцям, спілкування з потерпілим здійснювалось декількома учасниками з метою створення враження масштабності підприємства та великої кількості персоналу, при цьому для більшого переконання останнім повідомлялась інформація про продаж підприємством саме конфіскованих автомобілів, що обґрунтовувало його знижену вартість, а для більшої переконливості зазначалось також що вартість предмета покупки визначена рішенням суду, і укладений договір щодо його продажу буде занесений до відповідного реєстру.

При цьому ОСОБА_7 , з метою конспірації протиправних дій указаної групи визначив, що спілкування з потенційними покупцями буде вестись з одного абонентського номеру оператору мобільного зв`язку, який систематично буде змінюватись, пояснюючи це тим, що даний номер є корпоративним номером менеджерів підприємства, всі співучасники будуть знаходитись в одному місці - в орендованих ним приміщеннях квартир міста Кременчука Полтавської області та м. Києва, які останні систематично змінювали.

З метою забезпечення протиправної діяльності ОСОБА_7 заздалегідь придбав мобільні термінали «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_4 ; «TECNO» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , ІМЕІ 3: НОМЕР_7 ; «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_8 , та забезпечував інших співучасників на постійній основі новими абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку, придбав комп`ютерну техніку собі та ОСОБА_8 , на які встановив необхідне програмне забезпечення та забезпечив доступ до Всесвітньої мережі Інтернет. Використовуючи дану техніку ОСОБА_7 на одному з ресурсів створив сайт компанії ТОВ «АВТО-ХОЛЛ», а ОСОБА_8 здійснював реєстрацію облікових записів на інтернет платформах «OLX.ua» та «AUTO.RIA.com», підтвердження авторизації яких здійснювалась за допомогою раніше придбаних мобільних терміналів, після чого ОСОБА_8 активно створював та розміщував оголошення з продажу неіснуючих легкових автомобілів та мікроавтобусів із зниженою вартістю від імені ТОВ «АВТО-ХОЛЛ» (), чітко розуміючи відсутність у їхньому володінні чи розпорядженні таких транспортних засобів, а також відсутність будь-яких домовленостей з ТОВ «АВТО-ХОЛЛ» () щодо представлення інтересів підприємства та можливої співпраці з організації продажу автомобілів, належних даному підприємству. ОСОБА_7 розробив типовий електронний договір про доставку та продаж автомобілів від імені ТОВ «АВТО-ХОЛЛ», який після досягнення домовленості щодо продажу автомобіля через месенджер «Viber» надсилався покупцям із зазначенням в ньому відповідного абонентського номеру оператору мобільного зв`язку для контакту та реквізитами банківської карти.

З метою реалізації свого злочинного умислу та конспірації злочинної діяльності невстановленими особами за вказівкою ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці були придбані наступні банківські картки: АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , емітовану на ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , № НОМЕР_10 , емітовану на ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , № НОМЕР_11 , емітовану на ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 , № НОМЕР_12 , емітовану на ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_8 , № НОМЕР_13 , емітовану ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 , № НОМЕР_14 , емітовану на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; АТ «СЕНС БАНК» за № НОМЕР_15 , емітовану на ОСОБА_16 ; АТ «А-Банк» за № НОМЕР_16 , емітовану на ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; разом із фінансовими номерами та можливістю доступу до онлайн-банкінгу для відстеження та контролю балансу на рахунках з метою їх подальшого зняття в банкоматах. При цьому ОСОБА_8 контролював надходження коштів на карткові рахунки та давав вказівку на їх зняття.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

___.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколами прийняття заяв про вчиненні кримінальних правопорушень від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ;

-протоколами допиту потерпілих, а саме: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ;

-протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових дій) відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ін.;

-протоколами допиту свідків, в т.ч. осіб, банківські картки яких використовувались для отримання грошових коштів від потерпілих;

-протоколами проведених обшуків за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 08.11.2022;

-висновками комп`ютерно технічних експертиз;

-висновками експертиз відео-, звукозапису за матеріалами проведених у кримінальному провадженні НСРД в порядку ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ;

-протоколами тимчасових доступів до документів та інформації операторів мобільного зв`язку, банківських установ та ін.;

-протоколами огляду отриманих документів та інформації від операторів мобільного зв`язку, банківських установ та ін.;

-речовими доказами у кримінальному провадженні;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити, вважає його обґрунтованим та просить його задовольнити з підстав у ньому наведених, вважає, що саме цей запобіжний захід зумовить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину не визнає, проти задоволення клопотання заперечує, та просить обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з огляду на його міцні соціальні зв`язки.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримав свого підзахисного, вказав, що вважає ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведеними, а підозру необгрунтованою, просить відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Приєднав до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу підозрюваного в кількості 6 арк.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки наступних кримінальних правопорушень: ч. 3 ст. 190 (заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування відносено підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний останній, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк до восьми років, а тому ОСОБА_5 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини, оскільки він ніде не працює.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місця зберігання всіх мобільних терміналів, банківських карт, які ними використовувались під час вчинення вказаних кримінальних правопорушень, грошових коштів, здобутих таким чином, про які йому достовірно відомо. Окрім цього наразі встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, з якими ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Зміна показань потерпілих та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я, підозрюваний у трудових правовідносинах не перебуває (офіційно не працевлаштовнаий), у зв`язку з чим постійних джерел для існування немає.

Дані щодо офіційного працевлаштування підозрюваного відсутні. В той же час, ним систематично вчиняються злочини корисливої спрямованості, що і свідчить про його джерело доходів.

Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв`язків є неспростовним ризиком вчинення злочинів ОСОБА_5 у майбутньому.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 наразі притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 121 КК України, кримінальне провадження №0000113 направлено з обвинувальним актом до Автозаводського районного суду м. Кременчука, та, будучи особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням коштами громадян шляхом обману, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив, та, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, за рахунок заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, знову вчинив злочини, що свідчить про те, що він і в майбутньому може продовжувати вчиняти злочини.

Стан здоров`я ОСОБА_5 та вік не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкі злочини, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному провадженні;

- особиста порука не можливо застосувати у зв`язку з тим, на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності необхідно розцінювати як такі, що свідчать про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про можливість у даному випадку визначити підозрюваному розмір застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесені 15.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 209 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 58 діб, а саме з 14 год. 00 хв. 21 квітня 2023 року до 14 год. 00 хв. 18 червня 2023 року з визначенням застави у розмірі 107 360 грн.,

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 18 червня 2023 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 107 360 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з адреси місця проживання: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова особа у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 у разі внесення застави визначити по 18 червня 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1