1-і/214/141/22
У Х В А Л А
Іменем України
09 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю перекладача ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний захід у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_6 продовжити строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказує наступне. На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000876 від 27.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Херсонського міського суду від 10.02.2022, під час судового розгляду кримінального провадження, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 , який на теперішній час утримується під вартою в ДУ «Херсонський СІЗО», до 09 квітня 2022 року (включно). Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зазначає, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 27.10.2021 близько 17:20 годин, знаходячись біля під`їзду №2, корпусу №1, будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та виразилось в нанесенні двох ударів руками в обличчя потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого заподіяв потерпілій згідно з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_8 №779 від 28.10.2021 тілесні ушкодження у вигляді синців лівої вушної раковини, лівої гомілки, крововилив в м`які тканини голови справа які виникли від не менше трьох травматичних дій тупими предметами, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та відкрито, шляхом ривку з руки викрав її мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А50», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 вартістю 4233,00 гривні згідно висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/122-21/7068-ТВ від 09.11.2021, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4233,00 гривні. Зазначає,що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Також вивчено особу ОСОБА_6 , уродженця смт. Отрадна, Джанкойського району, АР Крим, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, має інвалідність 3-ї групи - вади слуху та мовлення (глухонімий), пенсіонер, офіційно працевлаштований (прибиральник у Херсонському УВП УТОГ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 20.05.2013 Джанкойським міським районним судом за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, звільнений 03.04.2020 по відбуттю строку покарання. Вказує, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком до 6 років позбавлення волі, раніше був засуджений за тяжкі корисливі злочини до реального строку покарання, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду). Крім того, вважає, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній має непогашену та не зняту судимість за корисливий злочин, на шлях виправлення не стає і продовжує вчиняти умисні злочини. Наполягає, що характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків), з огляду на те, що вони ще не допитані у ході судового розгляду. Зазначає, що серед обставин, які враховуються при продовженні застосованого запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію обвинуваченого тощо (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України). Вказує, що ОСОБА_6 , до затримання працівниками поліції, родини, малолітніх дітей або інших утриманців не мав, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Наполягає, що за таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

У судовому засіданні захисник пояснив, що підтримує думку обвинуваченого. Також пояснив, що просить врахувати вади обвинуваченого та змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців; у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.2 України, тобто у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за санкцією якого можливе призначення покарання до 6 років.
Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого ухвалою Херсонського міського суду був продовжений до 10 квітня 2022 року. При цьому суд встановив наявність таких ризиків: що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу на свідків. Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 1 квітня 2022 року. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розгляд цього клопотання призначався на 8 квітня, 7 червня, 27 липня, 7 жовтня 2022 року, тобто кожного разу з перервою, яка не перевищувала двох місяців, якщо ці місяці послідовно рахувати від 10 квітня 2022 року. Кожного разу судом відкладався розгляд клопотання про продовження цього строку, так як суд не мав можливості забезпечити участь обвинуваченого, а отже розглянути та вирішити по суті питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Про неможливість вирішити клопотання по суті, суд після кожного засідання повідомляв установу, в якій тримався обвинувачений. Виходячи з того, що обвинувачений після 10 квітня 2022 року по даний час продовжує триматися під вартою, суд вважає, що установою, в якій він тримався, застосовувалися, як це передбачено ст.331 ч.4 КПК України, положення ст. 615 КПК України, а тому строк його тримання під вартою закінчується 10 грудня 2022 року. На переконання суду за таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає вирішенню саме по суті, зокрема, з точки зору обґрунтованості клопотання та доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Суд бере до уваги, що в разі визнання ОСОБА_6 винним та при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, згідно ст.72 КК України та ст.374 КПК України суд буде зобов`язаний зарахувати йому у строк відбування покарання увесь час перебування під вартою і таке зарахування буде відповідати інтересам обвинуваченого, не буде порушувати його прав.

Судове провадження на даний час не завершене, тому до 10 грудня 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків. Також суд вважає, що наявним є ризик вчинення нового кримінального правопорушення. При цьому суд враховує, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, ту обставину, що він підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства до потерпілої, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого насильницького злочину, офіційно не працевлаштований. Також суд враховує особу обвинуваченого, який є інвалідом третьої групи, страждає на вади слуху.

Інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, задоволенню не підлягає.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 10 грудня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 8 лютого 2023 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 8 лютого 2023 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1