В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1579/22

Провадження № 1-кп/126/359/2022

"21" грудня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000153 від 02.08.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2022 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував на своїй присадибній ділянці в с. Маньківка Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, де між ним та його сусідкою ОСОБА_4 , під час спілкування виникла словесна суперечка через межові знаки між їхніми господарствами, яка переросла у словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини голови ОСОБА_4 , а саме в область лівого вуха, в подальшому ОСОБА_4 почала прикривати обличчя руками, а ОСОБА_5 наніс їй ще один удар кулаком правої руки в ділянку тильної поверхні правої кисті, таким чином спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі в проекції лівого кута нижньої щелепи та синця на тильній поверхні правої кисті.

Згідно висновку експерта № 44 від 04.08.2022 за ступенем важкості тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав та показав суду, що тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 він не наносив. Покази потерпілої та свідка ОСОБА_7 не відповідають дійсності, є брехливими та направленими на те, щоб оговорити його. Того дня він сам став потерпілою особою, оскільки ОСОБА_4 нанесла йому тілесні ушкодження, штовхала та намагалась затіяти конфлікт.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілої та свідка.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що між нею та її сусідом ОСОБА_5 існує конфлікт, який триває вже близько 4 років. Конфлікт виник через те, що сусід не згоден з межовими знаками на їх суміжних земельних ділянках. 01.08.2022 року, в черговий раз, виникла суперечка між нею та ОСОБА_5 в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи на межі їх земельних ділянок, наніс їй два удари кулаком правої руки в область її обличчя, внаслідок чого у неї утворились тілесні ушкодження в ділянці на обличчі та правій руці.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що того дня, точного числа не пам`ятає, він порався по господарству та пішов на город за травою для худоби. Повертаючись додому він помітив, що на на городі були ОСОБА_4 та її сусід ОСОБА_5 .. Між ними відбувалась сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс удар рукою в область голови ОСОБА_4 .. Після цього він пішов додому і що відбувалось далі йому не відомо.

Окрім цього, вина ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні такими письмовими доказами:

- заявою потерпілої ОСОБА_4 про вчинення правопорушення;

- висновком судово-медичної експертизи № 44 від 04.08.22 року, відповідно до якого у громадянки ОСОБА_4 , станом на момент проходження експертизи, 04.08.22 року, мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, груді та на обох руках. Виходячи з характеру та локалізації даних ушкоджень, дані ушкодження могли утворитись внаслідок неодноразової, або комплексної дії тупих твердих предметів, що могло мати місце за 1-4 дні до дати проведення експертизи. За ступенем важкості, кожне з вказаних тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.22 року проведеного за участю потерпілої ОСОБА_4 , під час якого потерпіла показала на місці події механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.22 року проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого свідок вказала місце свого перебування під час конфлікту між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Оглядовість вказаного місця дозволяла свідку бачити події, які відбувались між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.22 року проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , під час якого свідок вказав місце свого перебування під час конфлікту між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Оглядовість вказаного місця дозволяла свідку бачити події, які відбувались між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Невизнання обвинуваченим своєї вини, суд оцінює критично та вважає природною захисною реакцією, спрямованою на уникнення відповідальності за фактично скоєне, оскільки його вина повністю підтверджується показами потерпілої, свідка та матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, є особою похилого віку.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 також не виявлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого правопорушення, а саме невизнання ним вини, врахувавши думку потерпілої, яка просить суд покарати обвинуваченого відповідно до санкції статті, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11