Справа № 183/5321/22
№ 1-кп/183/1159/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000685 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 в с т а н о в и в:

02 серпня 2022 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. по автодорозі, розташованій по вул. Соборна, с. Орлівщина, Новомосковського району, Дніпропетровської області, зі сторони вул. Дачна в напрямку вул. Центральна. В якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував пасажир ОСОБА_5 . В цей час, поблизу будинку № 43, розташованого по вул. Соборна, с. Орлівщина, Новомосковського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , діючи необережно, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на заокругленні автодороги виїхав на зустрічну смугу руху та допустив лобове зіткнення з військовим вантажним автомобілем марки «Урал 4320» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .
Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо - транспортною пригодою.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді сполученої травми: закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку 2 ступеню, гостра субдуральна гематома лобно - скроневої-тім`яної ділянки справа (стан після операції від 02.08.2022 року: Кістково - пластична трепанація черепа в лобно-скроневій ділянці справа, видалення гострої субдуральної гематоми правої лобно-скроневої ділянки), субарахноїдальний крововилив, забиті рани у лівій потиличній області, лобній області, на лівій вушній раковині, шиї; закрита травма грудної клітини - перелом 1 -го ребра зліва та 1,3,4,5-го ребер справа, зі зміщенням, пневмоторакс справа, підшкірна гематома справа; закритий уламковий перелом діафізу правої ліктьової кістки зі зміщенням, численні забиті рани на правому передпліччі; садна на гомілках, які у своїй сукупності, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя, виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини салона автомобіля, при автомобільній травмі.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним кримінального правопорушення і жодної з них він не оспорює. Від надання детальних показань відмовився, користуючись наявним у нього правом. Підтвердив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату, час, місце та спосіб він скоїв ДТП, в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження. На даний час потерпілий претензій не має, шкода на лікування ним відшкодована. Запевнив суд, що висновки для себе зробив і у скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст.50, 69 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого.
Також, суд враховує і вимоги, що викладені у п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Тому на виконання вказаних вимог закону, судом враховується, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, є особою, що раніше не судима, скоєний ним злочин хоча і відноситься до тяжких, але є неумисним, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.п.25), займається суспільно корисною працею працюючи за договором, є внутрішньо переміщеною особою, учасником бойових дій, потерпілий претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.14).

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи № 19/104-22/24856, вартість якої становить (188,78*8) 1510,24 грн. (а.п.26) та № 19/104-22/24845, вартість якої становить (188,78*8) 1510,24 грн. (а.п.27), загальною сумою 3020, 48 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 3020 (три тисячі триста двадцять) гривень 48 копійок.

Скасувати арешт з транспортного засобу - автомобіль марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду від 05.08.2022 року.
Речовий доказ:
- автомобіль марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику;
- військовий вантажний автомобіль марки «Урал 4320» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1