Справа № 577/639/23
Провадження № 1-кс/577/202/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 06 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 відносно,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 страждаючи на наркоманію, розпочав лікування в наркологічному кабінеті поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова», розташованої за адресою: м. Конотоп, вул. Амосова, 8, пов`язане із застосуванням відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27.03.2012, лікарського засобу «Метадон-ЗН», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, отримуючи його за рекомендацією лікаря для самостійного прийому в домашніх умовах.

Так, о 08 год 06.02.2023 ОСОБА_5 відповідно до умов лікування отримав в наркологічному кабінеті поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова» 28 пігулок «Метадон-ЗН» на період 7 днів.

У подальшому, близько 08:20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова» за вищевказаною адресою, зустрівся зі знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на прохання останнього незаконно всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР, безоплатно збув 6 пігулок «Метадон-ЗН», призначені йому лікарем, та що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, загальною вагою 0,12 г.

Пізніше о 09.41 год. ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області по вул. М.Амосова в м. Конотоп біля входу в поліклініку для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова», та з добровільної згоди видав для огляду 4 пігулки у фрагменті заводського блістеру з написом «Метадон ЗН» та 2 пігулки, які у нього в подальшому були вилучені під час огляду місця події.

06.02.2023 о 10.58 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи в поряду ст.208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в якому він зізнався в інкримінованому злочині, протоколом огляду помічених наркотичних засобів, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , протоколами огляду за участі ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, оскільки спрямований проти здоров`я нації, за вчинення якого у разі визнання винуватим йому загрожує суворе покарання, виключно у виді позбавлення волі строком до 8 років. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_5 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_5 ніде не працює, не має стійких родинних зв`язків, проживає за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом від реалізації наркозалежним особам міста наркотичних засобів. У минулому підозрюваний неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (17.06.2022 за ст.175-1 ч.1 КУпАП, 15.05.2017 за ст.ст. 130, 126 КУпАП), однак висновків не зробив та почав вчиняти злочини, тому характеризується, як особа, схильна до скоєння кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_5 страждає на опійну наркоманію, з приводу чого з 09.06.2016 перебуває на обліку у лікаря нарколога. З 2018 року підозрюваний є учасником замісної підтримувальної терапії з приводу опійної залежності, де отримує метадон для самостійного прийму, проте, замість проходження курсу лікування, збуває даний наркотичний засіб мешканцям м. Конотопа.

Зазначене свідчать про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а також продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, які є вагомими, інший, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, обмеження його прав і свобод відповідатиме характеру певного суспільного інтересу та потребам досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, який скоєно з корисливих мотивів, необхідно визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 становить 2 684 грн., що буде достатнім для виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали. Прокурор просить визначити розмір застави на рівні 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 214 720 гривень. Крім того, прокурор вказує на те, що інший вид запобіжного заходу не забезпечить належну поведінку підозрюваного і не убезпечить від ризику вчинення нового злочину та ухилення від слідства.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечує проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прохає застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, обґрунтовуючи тим, що має постійне місце проживання , має можливість з`являтися до слідчого, що не буде порушувати умови домашнього арешту і не буде вчиняти злочини.

Захисник ОСОБА_6 підтримує ОСОБА_5 , на її думку, запобіжний захід домашній арешт повністю забезпечить процесуальну поведінку її підзахисного.

Заслухавши учасників судового розгляду та, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований , окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 06 лютого 2023 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років .

На час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України .

Також , суд враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Крім того, оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки, виправдувального вироку, згідно ст. 368 КПК України є предметом судового розгляду по суті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання ( справа «Буткевічюс проти Литви»).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Суд враховує, що ОСОБА_5 фактично проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , є особою, раніше не судимою, проживає в родині, що встановлено в судовому засіданні. На думку суду, прокурором і слідчим не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що в сукупності із обставинами кримінального провадження, у вчиненнні якого підозрюється ОСОБА_5 , даними про його особу та з у рахуванням практики Європейського суду з прав людини, не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і запобігти встановленим ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу .

Вирішуючи, який саме запобіжний захід можливо застосувати до ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Особисте зобовязання, як запобіжний захід, з урахуванням відомостей про обставини кримінального правопорушення, не убезпечить від ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи, що ОСОБА_5 не працював до затримання, пояснював про проживає за рахунок коштів родини, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді застави. В судовому засіданні була присутня особа, яка заявила, що є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 і що може поручитися за виконання сином процесуальних обов`язків, однак, будь-яких доказів на підтвердження таких обставин та характеризуючих відомостей про поручителів суду не надано , тому, такий запобіжний захід не може бути розглянутий судом. В той же час, виходячи з встановлених обставин запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України., на переконання слідчого судді, буде достатнім, необхідним, доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178,181,183,193,194 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 08 квітня 2023 року з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 08 квітня 2023 року обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області за викликом;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд,(залежно від стадії кримінального провадження), про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до міграційної служби за місцем проживання документи, що дають право для виїзду за кордон;

5) носити електронний засіб контролю;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії цієї ухвали закінчується 08 квітня 2023 року о 24 годині.

Апеляція на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом пяти днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1