Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

04 квітня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження № 0000116 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мала Деревичка Любарського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, студента 4-го курсу Новочорторийського технолого-економічного коледжу, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2022 о 12 год. 05 хв., знаходячись у громадському місці, по АДРЕСА_2 , побачив неповнолітнього ОСОБА_5 , який із іншими неповнолітніми особами рухались пішки на зустріч.

У даний час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , грубо порушуючи елементарні правила поведінки в громадському місці, моральності та добропристойності, з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначимий привід, прагнучи до самовиразу, поводячись нахабно, із особливою зухвалістю. взяв до лівої руки заздалегідь приготовлений пневматичний газобалонний пристрій моделі «ПМ 49» калібру 4,5 мм номер екземпляру якого НОМЕР_1 , якого направив на ОСОБА_5 та підійшов до останнього.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 здійснив один постріл з даного пістолету, влучивши металевою кулькою в область правої ноги ОСОБА_5 .

В подальшому потерпілий ОСОБА_5 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 різко підійшов до останнього та намагався руками забрати у ОСОБА_4 пістолет, однак той у свою чергу усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив з даного пістолета ще декілька пострілів в сторону ОСОБА_5 та при цьому влучив у ліве вухо останнього. Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені сторонніми особами.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 були заподіяння тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани лівої сережки та садна в ділянці правого колінного суглобу, які згідно судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною 4 статті 296 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним саме за таких обставин, що зазначені в акті.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочин, скоєний ним, є тяжким (частина 4 статті 296 КК України).

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання та за місцем навчання характеризується з позитивної сторони. На обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

З урахуванням того, що в ході судового провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні правопорушення, активно співпрацював з органами досудового розслідування на стадії досудового розслідування, критично оцінює свій вчинок та частково визнав пред`явлений до нього позов, суд приходить до переконання про наявність обставини, що пом`якшує його покарання - щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в ході досудового розслідування та судового провадження не встановлено.

Суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за частиною 4 статті 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, і останньому, з врахуванням думки прокурора, потерпілого та його представників, слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної норми строком на 4 роки. Саме таке покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання.

При цьому, беручи до уваги тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Згідно вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) після набрання вироком законної сили визнаний речовим доказом пневматичний газобалонний пристрій моделі «ПМ 49» калібру 4,5 мм номер екземпляру якого НОМЕР_1 та 19 металевих куль до нього, які поміщено в кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області слід конфіскувати.

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що арешт на зазначені речові докази, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року, слід скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстави для його обрання на даний час відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З змістом положень статті 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена, він визнаний цивільним відповідачем, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цивільними позивачами, позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди суд вважає обґрунтованими. Щодо визначення розміру цих вимог, суд зважає на таке.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 100000 грн. та 50000 грн. відповідно, і матеріальної шкоди в сумі 2789 грн. В ході судового провадження позивачі позов підтримали а обвинувачений позов визнав частково.

Позивачами було подано до позову та досліджено судом в ході судового розгляду докази витрат на лікування та витрат на пальне на загальну суму 2789 грн. Така сума шкоди визнана і цивільним відповідачем ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду було встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 все ж зазнав фізичного болю та моральних страждань, проходив необхідне лікування, відчував певний дискомфорт протягом строку лікування, було порушено нормальний спосіб його життя, оскільки він змушений докладати додаткові зусилля, щоб виконувати свої повсякденні справи і не завдавати собі сильного больового синдрому, який виникав через завдані йому тілесні ушкодження, а тому суд виходячи з вимог справедливості та розумності вважає, що справедливою сатисфакцією для позивача буде відшкодування йому ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 50 000 грн. З урахуванням того, що мати неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо її сина була змушена докладати додаткових зусиль для відновлення його здоров`я, зазнала певних страждань з цього приводу, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на її користь моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відтак, суд приходить до переконання, що всього з обвинуваченого на користь позивачів слід стягнути суму матеріальної та моральної шкоди у розмірі 57789 грн. (2789 грн. + 50 000 грн. +5000 грн.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 129, 174, 349, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку - 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму матеріальної шкоди у розмірі 2789 (дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень, та суму моральної шкоди в розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, а всього стягнути 57789 (п`ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень.

Визнаний речовим доказом пневматичний газобалонний пристрій моделі «ПМ 49» калібру 4,5 мм номер екземпляру якого НОМЕР_1 та 19 металевих куль до нього, які поміщено в кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області після набрання вироком законної сили - конфіскувати.

Арешт на зазначені речові докази, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області, з врахуванням положень частини 2 статті 394 КПК України, шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1