Справа № 199/8843/22
ВИРОК
іменем України

22.11.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000913 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2022, відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1993 році листопада місяця 03 дня у місті Дніпропетровську, громадянина України, маючого повною загальну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та не працездатних осіб, без місця реєстрації, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 06.11.2022, приблизно о 09 годині 30 хвилин, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебував біля буд. №89 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі, де побачив припаркований біля будинку автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .

Припустивши, що в середині даного автомобіля може бути цінне майно, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище(автомобіль), в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, підійшов до автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою цеглини, яку відшукав біля вищевказаного транспортного засобу розбив скло лівих передніх водійських дверей. Далі, ОСОБА_3 , 06.11.2022, приблизно о 09 годині 30 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, проник до салону автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , де відчинивши бардачок автомобіля, побачив грошові кошти у сумі 1300 гривень. Після чого, діючи умисно, таємно викрав вищевказані грошові кошти. Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 06.11.2022, приблизно о 09 годині 32 хвилин, утримуючи при собі викрадені грошові кошти в сумі 1300.00 гривень, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1300.00 гривень.
Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно 06.11.2022 близько о 09.30 годині перебував біля буд. №89 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі, побачив припаркований біля будинку автомобіль «Ланос» та з метою наживи, вирішив за допомогою цеглини розбити у ньому ліве переднє скло водійських дверей. Після чого, проникши до вказаного автомобіля, відчинив бардачок та дістав з відти 1300 гривень, та потім залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, прохав суд суворо не карати, врахувати щиросердне каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, 06.11.2022 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась гр. ОСОБА_6 та просила вжити заходи до гр. ОСОБА_3 , який таємно, шляхом розбиття скла здійснив крадіжку належних їй особистих грошових коштів, з автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору у розмірі 1300.00 гривень
У відповідності до протоколу огляду місця події від 06.11.2022 слідчим у присутності двох понятих та спеціаліста, за участі потерпілої ОСОБА_6 була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , біля 5-го під`їзду багатоповерхівки знаходиться авто марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у якого розбите переднє ліве водійське скло. Під час огляду було виявлено та вилучено 6 слідів папілярних візерунків поміщених на 6 липкі стрічки.
У відповідності до протоколу огляду місця події від 06.11.2022 слідчим у присутності двох понятих та спеціаліста, за участі обвинуваченого ОСОБА_3 була оглянута ділянка місцевості за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 89, біля 5-го під`їзду багатоповерхівки знаходиться авто марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у якого розбите переднє ліве водійське скло. Біля вказаного автомобіля знаходився гр. ОСОБА_3 , який повідомив слідчому, що має при собі грошові кошти у сумі 1300 гривень, які таємно викрав з вказаного автомобіля, шляхом розбиття цеглиною переднього лівого водійського скла.
У відповідності до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 06.11.2022 року, в якості речового доказу визнано балаклаву чорного кольору та вирішено передати на зберігання до камери схову ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

У відповідності до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 06.11.2022 року, в якості речового доказу визнано грошові кошти у сумі 1300 гривень, які були вилучені під час проведення огляду місця події 06.11.2022 року та вирішено передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2022 року свідок ОСОБА_7 у присутності двох понятих впізнав під фотознімком № 3 на якому зображений ОСОБА_3 , особу, яка 06.11.2022 за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 89 розбила скло у авто марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 та у подальшому здійснила крадіжку грошових коштів з салону вказаного транспортного засобу.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2022 року свідок ОСОБА_8 у присутності двох понятих впізнав під фотознімком № 2 на якому зображений ОСОБА_3 , особу, яка 06.11.2022 за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 89 розбила скло у авто марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 та у подальшому здійснила крадіжку грошових коштів з салону вказаного транспортного засобу.

Згідно до висновку судової трасологічної експертизи від 15.11.2022 року № СЕ-19/104-22/36156 1) п`ять слідів пальців рук розмірами 14х23мм, 10х20мм, 13х21мм, 13х19мм, 12х23мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 31х37 мм, 19х23 мм, 17х29 мм, 21х28 мм, 18х28 мм вилучені 06.11.2022 в ході огляду автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Дніпро, пр. Слобожаснький, 89, придатні для ідентифікації особи (осіб). Один слід папілярних ліній розмірами 15х17 мм, відкопійовані на липку стрічку розмірами 41х24 мм вилучений там же, для ідентифікації особи непридатний. 2) Чотири сліди пальців рук розмірами 10х22 мм, 13х21 мм, 13х19 мм, 12х23 мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 19х23 мм, 17х29 мм, 21х28 мм, 18х28 мм вилучені 06.11.2022 в ході огляду автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Дніпро, пр. Слобожаснький, 89. Залишені вказівним пальцем правої руки, середнім пальцем правої руки, безіменним пальцем правої руки та вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Один слід пальця руки розмірами 13х23 мм, відкопійовані на липку стрічку розмірами 31х37 мм, залишені не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.11.2022 року у присутності двох понятих, обвинувачений ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які мали місце 06.11.2022 року біля буд. АДРЕСА_2 .
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у сховище, в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення потерпілій грошових коштів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання скарг не надходило.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, позицію потерпілої, яка у своїй заяві просила призначити покарання на розсуд суду, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує наявність обставин що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Таким чином, призначення покарання без застосування положень ст.ст. 75,76 КК України, буде досить суворим, та становити надмірний тягар для ОСОБА_3 .
5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні у виді цілодобового домашнього арешту обраний слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2022 року до набрання вироком законної сили слідує залишити колишнім.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залитими колишнім.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням трасологічної експертизи в сумі 1132.68 гривень.

Речові докази:

- 6 липких стрічок в паперовому конверті, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- грошові кошти в сумі 1300.00 гривень залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5

- балаклаву чорно кольору, яка зберігається в камері схову ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ( порядковий номер 02605 ) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9