Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/374/23
В И Р О К

Іменем України

21 березня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду обвинувальний акт, який надійшов з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 08.03.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, інвалідом не являється, участі в АТО та ООС не брав, не військовозобов`язаного, в силу ст. 86 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

06.03.2023, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 .

Під час спільного розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка в зв`язку з тим, що останній приревнував свою колишню співмешканку ОСОБА_6 до ОСОБА_4 . В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Після чого він, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, кинув скляною банкою в голову ОСОБА_4 , після чого взяв до рук дерев`яну палицю та наніс нею близько двох ударів по обличчю та голові ОСОБА_4 , спричинивши таким чином йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми забито-рваної рани правої надчоло-скроневої ділянки волосистої частини голови та поверхневих різаних незначних ран попереду основної, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

15.03.2023 року між потерпілим ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000067 від 08.03.2023 року.

Відповідно до умов даної угоди потерпілий та підозрюваний у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.125 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, констатовано факт примирення між потерпілою і підозрюваним та відсутність будь-яких претензій потерпілої сторони до підозрюваного, а також сторони узгодили міру покарання підозрюваного ОСОБА_5 . Також, зі змісту угоди вбачається, що потерпілій та підозрюваному роз`ясненні наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні 21.03.2023 року обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену 15.03.2023 року між ним та потерпілим угоду про примирення, підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання. Підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зобов`язався, що виконає призначене судом покарання.

Також, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені в суді всі обмеження щодо права оскарження угоди, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків. При цьому останній зазначив, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав укладену угоду та зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто примирення та згоди. Зі змістом ст.473 КПК України потерпілий ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі, угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, угоду такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (проступку), так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 1 ст.469 КПК України визначено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно з положеннями ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад його здоров`я, та його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України. Згідно з положеннями ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до кримінальних проступків.

При цьому, судом відповідно до вимог ч.5 ст.474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України. Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч.2 ст.125 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступеня здійснення злочинного наміру, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та погодили вид покарання.

Крім того, судом враховані наявність пом`якшуючих відповідальність обставин згідно ст.66 КК України, якими є щире каяття. Обтяжуючі обставини у відповідності до ст.67 КК України, визнано судом, як вчинення кримінального правопорушення (проступку), особою яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд враховує особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, а також позицію потерпілої.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ст.468, ст.469, ст.471 КПК України затвердити угоду про примирення, яка укладена 15.03.2023 року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 200 годин.

При цьому судом не встановлено підстав для неможливості застосування відносно ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, оскільки останній офіційно не працює, немає самостійного доходу. Крім того, останній не є інвалідом І чи ІІ групи, не являється пенсіонером.

Кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, підстав для його обрання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368-371, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 125 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду про примирення, укладену 15.03.2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000067 від 08.03.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Речовий доказ - дерев`яну палицю яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. по вул. Магістральній, 16, м. Гребінка, Полтавської області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Гребінківський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя М. Вітківський