КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/3627/22 Провадження № 11-кп/824/1382/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 січня 2023 року включно із визначенням розміру застави.

Таке рішення суд мотивував тим, що наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів для обрання запобіжного заходу, в передбаченому законом порядку була встановлена під час досудового розслідування, крім того, судом враховано фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який не має офіційного джерела доходів, раніше судимий, що у своїй сукупності свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнути покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості в суді.

В доводах апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою та незаконною.

Апелянт вказує на те, що суд залишив поза увагою його стан здоров`я, а також клопотання про обрання йому біль м`якого запобіжного заходу.

В суд апеляційної інстанції учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний розгляд відбувався без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів для обрання запобіжного заходу, в передбаченому законом порядку була встановлена під час досудового розслідування, крім того, судом враховано фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який не має офіційного джерела доходів, раніше судимий, що у своїй сукупності свідчить про імовірність того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

Також суд першої інстанції з урахуванням даних про особу обвинуваченого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суд обґрунтував існування наведеного ризику.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таке судове рішення не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Колегія суддів вважає, що в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що суд залишив поза увагою стан його здоров`я, то суд першої інстанції дослідив це питання та врахував відсутність належних доказів, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином усі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, на підставі яких прийняв відповідне рішення.

За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 30 січня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4