Справа № 127/7331/20
Провадження № 1-кп/127/270/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 30 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002782 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із наявністю у ОСОБА_8 ряду фінансових зобов`язань за кредитними договорами, уклав усну угоду з останнім про те, що ОСОБА_5 , використовуючи свої персональні дані, заключить від свого імені кредитну угоду з кредитною установою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 3000 грн. (тіло кредиту) та передасть отримані за договором грошові кошти у вищевказаному розмірі ОСОБА_8 . У свою чергу, згідно зазначеної усної домовленості, ОСОБА_8 взяв на себе зобов`язання повернути грошові кошти у сумі 3000 грн. та попередньо необумовлену суму грошових коштів, яку складе вартість обслуговування взятого ОСОБА_5 кредитного зобов`язань (відсотки за кредитом та супутні платежі).

З огляду на вищезазначену домовленість між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останній, 12.09.2019, уклав угоду №942868900 з кредитною установою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та того ж дня передав отримані за договором кошти ОСОБА_8 , які останній зобов`язувався повернути у найкоротший строк.

Однак, всупереч вищезазначеним усним домовленостям між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , останній свої зобов`язання не виконував, тоді як сума боргу ОСОБА_5 перед кредитною установою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 10.12.2019 складала 21182,10 грн.

У зв`язку із викладеними обставинами, ОСОБА_4 , якому стало відомо про наявність цивільно-правового зобов`язання - боргу ОСОБА_8 перед ОСОБА_9 , 29.12.2019, близько 22.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловив пропозицію на адресу ОСОБА_5 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, направитись до місця проживання ОСОБА_8 , з метою примушування останнього до виконання наявного цивільно-правового зобов`язання, а саме повернення грошових коштів за кредитним договором №942868900 від 12.09.2019.

Вступивши таким чином у попередню змову, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізовуючи свій спільний умисел, діючи з корисливими мотивом і метою, направились до місця проживання ОСОБА_8 .

Далі, близько 22.00 год., 29.12.2019, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підійшли до місця проживання ОСОБА_8 - домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 . Відчинивши хвіртку, ОСОБА_5 без будь-якого на те дозволу увійшов на територію вищевказаного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей будинку та почав стукати у них. Коли з будинку вийшов ОСОБА_8 , ОСОБА_5 одразу в грубій формі, застосовуючи ненормативну лексику, усно висловив йому вимогу повернути грошові кошти в рахунок погашення вищевказаного кредиту, погрожуючи в разі невиконання цієї вимоги нанести йому тілесні ушкодження. Вказану погрозу ОСОБА_8 , сприйняв як реальну для виконання. Так як хлопці спілкувалися між собою доволі голосно, з будинку вийшла матір ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , яка почала кричати на ОСОБА_5 та вимагати від нього залишити територію її домоволодіння, що він і зробив. Після цього, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 повернулись до будинку.

Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зупинились на вчиненому та продовжили реалізацію свого спільного злочинного умислу. Так, ОСОБА_5 повернувся на територію вищевказаного, домоволодіння, пошкодив наявну там металеву драбину, яку вирвав із землі, при цьому розбивши шиферний лист. Далі ОСОБА_5 узяв до рук уламки шиферу та почав з силою кидати їх по віконному склу, внаслідок чого пошкодив це скло.

На гуркіт від дій ОСОБА_5 з будинку знову вийшов ОСОБА_8 , який намагаючись припинити дії ОСОБА_5 , вступив із ним в сутичку, в ході якої повалив ОСОБА_5 на землю. Однак, останній обхопив руками ОСОБА_8 та збив його з ніг, після чого вони намагалися один одному нанести тілесні ушкодження.

Під час зазначеної сутички до хвіртки, яке веде на територію вищевказаного домоволодіння, підійшов ОСОБА_4 , а також із будинку вийшли ОСОБА_10 , вітчим ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , та брат ОСОБА_8 - ОСОБА_12 . Побачивши їх, ОСОБА_4 , продовжуючи спільні з ОСОБА_5 злочинні дії, наніс один удар в щелепу ОСОБА_11 з лівого боку, від чого останній упав на землю, вдарився об неї та втратив свідомість. Внаслідок цього ОСОБА_11 згідно з висновком експерта № 10 від 03.02.2020 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці кута нижньої щелепи зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В цей час, ОСОБА_10 голосно повідомила, що викликає працівників поліції, та на галас на подвір`я увійшов ОСОБА_13 , який проходив поряд і побачив своїх знайомих. Після цього, ОСОБА_13 відтягнув ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і вийшов разом із ними з території вищевказаного домоволодіння, після чого вони залишили місце події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що їх характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Просив суд суворо його не карати.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. При цьому обвинувачений додатково зазначив, що потерпілий ОСОБА_8 зазначену в обвинувальному акті суму боргу йому так і не повернув. ОСОБА_5 просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні просив суд обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_14 суворо не карати.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати договір з погрозою насильства над потерпілим за відсутності ознак вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, з пошкодженням майна.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати договір з погрозою насильства над потерпілим за відсутності ознак вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, з пошкодженням майна.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З місцем проживання ОСОБА_4 скарг від сусідів, членів родини та органів внутрішніх справ про порушення громадського порядку та неналежну поведінку ОСОБА_4 до квартального комітету «Добробут» не надходило.

Відповідно до довідки КНП «ВОНД «Соціотерапія», вих. 8 від 03.01.2020, вбачається, що ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаній установі не перебуває.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», вих. №29/81 від 10.01.2020, ОСОБА_4 на обліку у вказаній установі не перебуває.

З вимоги про судимість від 30.12.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; на час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння; вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 355 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.12.2019 по 11.01.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З місцем проживання ОСОБА_5 скарг від сусідів, органів внутрішніх справ на ОСОБА_5 до квартального комітету «Добробут» не надходило.

Відповідно до довідки КНП «ВОНД «Соціотерапія», вих. 9 від 03.01.2020, вбачається, що ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку у вказаній установі не перебуває.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», вих. №29/86 від 10.01.2020, ОСОБА_5 на обліку у вказаній установі не перебуває.

З вимоги про судимість від 30.12.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; на час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння; вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 355 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.12.2019 по 26.02.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 65-67, 355 КК України, ст.ст. 174, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2019 року по 11.01.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2019 року по 26.02.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2020 року (справа №127/34832/19) на майно вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на два змиви зі снігу РБК та один змив з поверхні землі РБК, скасувати.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2020 року (справа №127/34833/19) на майно, яке було вилучене згідно протоколу затримання у ОСОБА_4 від 30.12.2019 року, а саме на: червону куртку із білими вставками, марки «Trespass» розміром «М», яка застібається на блискавку; спортивні штани сірого кольору із кишенями зліва та справа, на яких у ділянці правого та лівого коліна виявлено речовину бурого кольору; зимові ботинки коричневого кольору із білою підошвою; мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі темно-синього ІМЕІ: НОМЕР_1 , скасувати.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2020 року (справа №127/34834/19) на майно, яке було вилучене згідно протоколу затримання у ОСОБА_5 від 30.12.2019 року, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 5S» ІМЕІ: НОМЕР_2 в корпусі сірого кольору, який знаходиться у чохлі червоного, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: