справа № 488/594/23
провадження № 1-кп/488/244/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №00000137, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.02.2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянин України, не працюючого, неодруженого, який дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 20.07.2012 Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитом строком 2 роки;

- 24.02.2015 Жовтневим районним судом Миколаївської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.03.2016 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.296, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ст.70, ч.4 ст.70 КК України.;

- 16.02.2023 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого продовжено до 20.05.2023.

Досудовим розслідування встановлено, що 19.01.2023 о 19:00, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , де діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Honor 8C» вартістю 2775 грн., належний ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 2775 грн.

Вказане діяння, передбачає кримінальну відповідальність за ч. 4 статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 19.01.2023 року у вечірній час познайомився зі ОСОБА_6 і магазині, який був у стані алкогольного сп`яніння та запросив його до себе додому. По дорозі світили ліхтариком з телефону ОСОБА_7 , оскільки вуличне освітлення було відсутнє. Через деякий час ОСОБА_8 попросив потримати його телефон, а сам відійшов за природною потребою. В цей час, він ( ОСОБА_4 ) став повільно уходити та віддалятись від ОСОБА_7 , не очікуючи останнього, направився до винайманого житла викравши телефон потерпіого, який продав наступного дня на ринку Колос. У скоєному щиро розкаявся, шкодує про такі наслідки своїх дій.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та призначити покарання на розсуд суду.

За згодою обвинуваченого, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_5 , вчиненої повторно в умовах воєнного стану, що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшує покарання.

Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України), відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи із змісту ст.ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, згідно ст. 12 КК України, дані про особу винного, та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, а також санкції ч.1 ст.263-1 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

При цьому остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначене з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.02.2023 р. за ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до положень, визначених ч.4 ст. 70 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, зокрема поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складення покарань, призначених за окремі злочини, суд враховує дані про особу винного, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, правдиві покази щодо обставин скоєного, об`єкт посягання, з чого суд вважає необхідним остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за принципом часткового складання покарань, визначивши остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі, в тому числі, приймаючи до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р., згідно якого при частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини (п.22).

З урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України щодо зарахування строку відбутого покарання за попереднім вироком, ОСОБА_9 у відбутий строк покарання має бути зараховано термін, з якого почато облік строку відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 16.02.2023 р.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.02.2023р. відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обиралась.

Враховуючи положення ч.4 ст.70 та ч.5 ст.72 КК України, у відбутий строк покарання за вказаним вироком, зарахувати строк, з якого почато облік строку відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 16.02.2023 р., зокрема з 16.02.2023 по день постановлення даного вироку (20.03.2023р) з розрахунку день за день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.02.2023р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1510,24 грн. (тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки).

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ст.615 КПК України, в судовому засіданні оголошено резолютивну частину вироку, копію повного тексту якого негайно вручити обвинуваченому, прокурору та, не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1