Справа № 145/812/22
Провадження №11-кп/801/1025/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України у звязку із відмовою потерпілого від обвинувачення,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.09.2022 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Вирішено долю речових доказів.

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.09.2022 року скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, провадження призначити до нового розгляду у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ухвала суду від 06.09.2022 року підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону на підставі п.3 ч.1 ст. 409, ст. 412 КПК України.
Прокурор вказує на те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження сину ОСОБА_10 з яким вони разом проживали в одному будинку, тобто ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, повязаного з домашнім насильством.
За таких обставин, відповідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 не підлягало закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_10 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Отже, Тиврівським районним судом Вінницької області допущено порушення вимог ст. 284 КПК України, які перешкодили постановити законну та обгрунтовану ухвалу, а тому є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задоволити, обвинувачену ОСОБА_7 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Доводи прокурора у апеляційній скарзі зводяться до твердження про неправильне закриття кримінального провадження через вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення відносно сина ОСОБА_10 , з яким вони проживали в одному будинку.
Згідно правового висновку викладеного у постанові Об`єднанї палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.02.2020 року кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.
Вчинення злочину стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч. 2 ст. 3 Закону № 2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення.
Крім того, ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Засада диспозитивності, правила ст. 22 КПК вимагають від суду під час здійснення розгляду справи зберігати об`єктивність та неупередженість; функції суду та державного обвинувачення є несумісними.
Згідно з пунктами «a», «b» § 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально поінформованим про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, і мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно обвинувального акту № 0000120 органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Законом України № 2227-VIII доповнено ч.1 ст.67 КК України пунктом 6-1, відповідно до якого обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.
Як убачається з матеріалів судового провадження, в обвинувальному акті № 0000120 не міститься жодних посилань на вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
У вказаному процесуальному документі слідчі органи зазначили про наявність лише такої обтяжуючої обставини як вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_10 примирився з обвинуваченою ОСОБА_7 та відмовився від підтримання обвинувачення.
Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.
Згідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України однією із підстав для закриття кримінального провадження є відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
В апеляційній скарзі прокурор на підтвердження своїх доводів послався на постанови об"єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №453/225/19 від 12.02.2020 року, № 738/543/21 від 22.12.2021 року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у вказаних рішеннях сформульовано позицію, що органами досудового розслідування має бути чітко зазначено, що особа обвинувачується у вчиненні злочину пов"язаного з домашнім насильством та про визнання обтяжуючою обставину, передбачену п.6-1 ч.1 ст. 67 КК України, щоб особа мала можливість захищатися від цього обвинувачення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 не інкримінувалося вчинення злочину, пов`язаного з домашнім насильством, ця обставина не була визнана обтяжуючою, вона не була обізнана із таким обвинуваченням і не мала можливості захищатися від нього.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доводи прокурора про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції через неврахування застереження у п.7 ч.1 ст. 284 КПК України безпідставними, оскільки скасування рішення суду призведе до порушення конвенційних положень права на справедливий суд.
При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено істотного порушення кримінального процесуального закону, що слугувало б підставою для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 404, 405,407,409, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України у звязку із відмовою потерпілого від обвинувачення,
залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4