УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

м. Київ

справа № 755/6024/22

провадження № 51-1865 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбачі, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК) не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до вироку суду, 16 березня 2022 року о 16 год. 30 хв. в квартирі АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті фізичного насильства, яке ОСОБА_6 вчиняв відносно ОСОБА_7 , матері обвинуваченого, виник конфлікт, який переріс у бійку.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пішов на кухню, де взяв металевий кухонний ніж та повернувшись до кімнати, наніс три удари вказаним ножем в область шиї потерпілого, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у виді колото-різаних поранень шиї, що призвели до крововтрати та подальшої смерті останнього.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено частково, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року змінено та пом`якшено призначене ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання до 7 років позбавлення волі.

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого просить ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Так, згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі виду та розміру покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, особливості й обставини вчинення злочину, а саме форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій; особу засудженого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, має місце проживання, в силу ст. 89 КК не судимий, його соціальні зв`язки, позицію прокурора та потерпілого у справі щодо необхідної міри покарання; наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , в якій захисник просив змінити вирок суду першої інстанції, застосувавши до засудженого положення ст. 69 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК, врахував ті ж обставини, що й суд першої інстанції та додатково врахував, що конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході якого засуджений спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, виник саме на ґрунті систематичного насильства, яке вчинялось ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_7 , яка є матір`ю обвинуваченого та те, що на момент вчинення злочину потерпілий перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Врахувавши викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років і 6 місяців, хоч і не виходить за межі, встановлені ч. 2 ст. 121 КК, проте за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, а тому пом`якшив призначене ОСОБА_5 за вчинений злочин покарання, визначивши його в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 121 КК у виді позбавлення волі строком на 7 років, вказавши, що законних підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК колегія суддів не вбачає. Суд апеляційної інстанції визнав, що таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Ухвала апеляційного суду умотивована та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування ухвали Вінницького апеляційного суду, колегією суддів Верховного Суду не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3