ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Ставище, Київської обл., громадянина України, освіта середня-технічна, працюючого на ТОВ «Феррострой» на посаді електрогазозварника, має нa утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
Відповідно до обвинувального акту, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно із Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну
мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Указом Президента України №342/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 25 травня 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.
Так, ОСОБА_4 перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за загальною мобілізацією, прибув 03 серпня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби.
На підставі пройденої військово-лікарської комісії, 03 серпня 2022 року M 18 ОСОБА_4 , знову прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для отримання мобілізаційного розпорядження та повістки на відправку у зв`язку iз призовом на військову службу під час мобілізації. Працівниками вищевказаного центру ОСОБА_4 , був повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити вiйськову службу під час загальної мобілізації.
Однак, ОСОБА_4 , 03.08.2022 без поважних причин, дiючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх каранiсть, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби відкрито відмовився від отримання мобiлiзацiйного розпорядження та повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на 08.08.2022 о 08:00 годині, про, що був складений Акт «Про відмову від отримання повістки на відправку під час проведення загальної Мобілізації».
В подальшому, 08.08.2022 о 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх каранiсть, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
31.08.2022 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України..
Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у вигляді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Дав згоду на застосування узгодженого покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 угоду просив затвердити на узгоджених умовах.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Просив затвердити угоду і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття. Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні. ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винуватого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом трьох років випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Покласти, згідно з вимогами ст.76 ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, - обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 - що звільнений від відбування покарання з випробуванням - починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом трьох років року з моменту ухвалення вироку.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8