Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4718/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника БВК № 35 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» заяву засудженого ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, дане клопотання засуджений мотивує наступним. Він, ОСОБА_5 був вимушений евакуюватись з Донецької області м.Селідове, оскільки там тривають бойові дії, до Білоцерківської ВК № 35. Зазначив, що в Селідівській ВК №82 працював на виробництві, та має від адміністрації колонії 3 (три) заохочення, стягнень не має, має хронічне захворювання, а саме цукровий діабет, інсулінозалежний, має на утриманні двох неповнолітніх дітей просить розглянути подане клопотання.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, та просив його задовольнити, думку представника Білоцерківської ВК №35, який просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання оскільки засуджений на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд приходить дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Так, вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.07.2020 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.12.2019 та остаточно призначити ОСОБА_5 у виді 4 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 був засуджений вироком Приморського районного суду м. Маріуполя 02.09.2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. За даним вироком ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Відповідно до копії витягу з протоколу № 21 від 25.05.2022 року ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Крім цього, у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Так, в пункті 5 вказаної постанови зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч.3 ст.81, ч.4 ст.82 та ч.3 ст.107 КК України. Також у пункті 7 вказаної постанови зазначено, що згідно з ч.1ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З наявної у матеріалах справи характеристики відносно ОСОБА_5 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 13.09.2019. Утримуючись в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» з 13.09.2019 характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не має. З 26.02.2021 утримуючись в ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)», стягнень не має мав 3 заохочень. В ДУ « Білоцерківська ВК № 35» відбуває покарання з 15.04.2022 за час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. На підприємстві установи не працевлаштований, бажання працювати не виявив, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Відповдно до довідки про доходи ОСОБА_5 від 03.08.2022 року, видану ДУ «Селидівська виправна колонія (№ 82)», доходи останнього відсутні. Відповідно до довідки № 87 від 03.08.2022 року ОСОБА_5 відбував міру покарання з 26.02.2021 року по 14.04.2022 року в ДУ «Селидівська виправна колонія (№ 82)». За час перебування в установі не працював і перебував на повному державному забезпеченні. В квітні 2022 року був евакуйований до Білоцерківської виправної колонії 9№ 35)».

Враховуючи викладене, та те, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому ОСОБА_5 не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 2, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

СуддяОСОБА_1