Справа № 185/9029/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002466 від 06 вересня 2017 року та № 0002207 від 25 серпня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барда Азербайджану, громадянина Азербайджану, одруженого, маючого неповну середню освіту,не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , рініше судимого:

- 20 грудня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-27 січня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років 6 міс. обмеження волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 17 серпня 2016 року, о 22.46 годині, знаходячись біля кафе «Жасмін», розташованого по вул. Шевченко в б. 63А м. Павлограда Дніпропетровської області, після словесної сварки з потерпілим ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю останнього, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, але не бажаючи від них відмовлятись, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_5 , умисно наніс не менше п`яти ударів кулаками правої та лівої руки по обличчю останнього в область правої та лівої частини щелепи, в результаті чого останній впав на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_6 , бажаючи довести свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , умисно наніс два удари кулаками правої та лівої руки по обличчю ОСОБА_5 в область щелепи, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 8 зуба, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день).

Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. як умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 , обвинувачується в тому що він маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів без передбаченого законом дозволу, при невстановлених обставинах, незаконно придбав знайшов металевий предмет, схожий на пістолет, а саме 9 мм самозарядний пістолет, шість та п`ятнадцять патронів 9 мм пістолетних патронів центрального бою, шістдесят патронів 5,45 мм. проміжних патронів зразка 1974 року, предмет, схожий на наступальну гранату РГД-5, та, будучи впевненим, що незаконно придбані ним предмети відносяться до категорії вогнепальної зброї та боєприпасів та для їх придбання та зберігання необхідний передбачений законом дозвіл, розуміючи, що в нього такий дозвіл відсутній, незаконно придбані: металевий предмет, схожий на пістолет, а саме 9 мм самозарядний пістолет, шість та п`ятнадцять патронів 9 мм пістолетних патронів центрального бою, шістдесят патронів 5,45 мм проміжних патронів зразка 1974 року, предмет, схожий на наступальну гранату РГД-5, почав зберігати у приміщенні квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.

06 вересня 2017 року, о 06.50 год., ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 . У цей час до місця проживання останнього з метою проведення санкціонованого обшуку прибули працівники поліції, які, знаходячись на сходинковій площадці, почали стукати в двері та кликати ОСОБА_6 . У свою чергу, останній, знаходячись всередині приміщення квартири, з метою приховання наявності в нього забороненої вогнепальної зброї, а саме пістолету та набоїв до нього, викинув їх з вікна квартири на ділянку місцевості, розташованої за будинком АДРЕСА_4 .

06 вересня 2017 року, в період часу з 07.00 год. до 07.30 год., співробітниками поліції в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності понятих у приміщенні квартири, на взуттєвій поличці та полиці з одягом було виявлено та вилучено гранату РГД-5, дві паперові упаковку з 60 патронами - 5,45 мм. призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї

06 вересня 2017 року, в період часу з 07.40 год. до 08.00 год., при огляді ділянки місцевості, розташованої за будинком № 119 по вул. Соборна м. Павлограда Дніпропетровської області, було виявлено та вилучено 9 мм. самозарядний пістолет, в якому знаходився магазин з шістьма патронами та два магазини з сімома та вісьмома патронами калібру 9 мм., який є вогнепальною зброєю 9 мм. самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з нейтралізованого пістолета конструкції Макарова (ПМ), для стрільби 9 мм. патронами до пістолета конструкції Макарова (ПМ) та боєприпасами.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в тому що він придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а саме вогнепальну зброю 9 мм. самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з нейтралізованого пістолета конструкції Макарова (ПМ), шістдесят 5,45 мм. проміжні патрони зразка 1974 року, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У» ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, двадцять один 9 мм. пістолетний патрон центрального бою до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм.

За вказаним обвинуваченням органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст. 263 ч. 1 КК України як зберігання та придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення за ст. 122 ч. 1 КК України підтверджуються наступними доказами.

Обвинувчений пояснив, що дійсно він 17 серпня 2016 року о 22.46 годині, знаходячись біля кафе «Жасмін», на вулиці завдав руками ударів потерпілому в область обличчя в кількості, зазначеній в обвинувальному акті. Погоджується з тим, що від його дій настали наслідки у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Інших ушкоджень він не завдавав.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року він орендував кафе "Жасмін" та працював там, обвинуваченого він бачив раніше, той до події приходив зі своєю компанією та вимагав у потерпілого гроші. У вечір події обвинувачений запитав, чому потерпілий з ним не вітається. ОСОБА_5 відвернувся від нього і в цей момент отримав удар в область голови. У момент удару обвинувачений перебував з боку, удар був в область голови, після чого між ними зав`язалася бійка. Друзі обвинуваченого в момент нанесення першого удару стояли поруч. Коли бійка закінчилася, він зайшов до закладу всередину, а обвинувачений та ще двоє зайшли до середини за ним та завдали кілька ударів йому там. Бійка була на вулиці та всередині в залі. У приміщенні залу інші двоє також завдавали йому ударів. У потерпілого через дії обвинуваченого (нанесення першого удару на вулиці) була зламана щелепа. Це все відбувалося влітку близько 21.00 год. - 22.00 год., були сутінки. На вулиці тільки обвинувачений наносив удари потерпілому, після чого він почав захищатися. Вказав, що точно пам`ятає один удар в обличчя, під час бійки на вулиці з обвинуваченим він отримував удари, скільки і куди не пам`ятає. Відеоспостереження було у закладі всередині та зовні приміщення, відео він надавав працівникам поліції. У залі суду обвинувачений просив пробачення у потерпілого, потерпілий в письмовій заяві повідомив, що претензії до обвинуваченого в нього відсутні.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік був підприємцем, орендував кафе, за таких обставин познайомився з обвинуваченим до того, як трапилась дана пригода. Зі слів чоловіка вона дізналася, що обвинувачений ОСОБА_6 вимагав у нього гроші. Того дня чоловік працював в кафе, ввечері зателефонував дружині, повідомив, що його побили, був у лікарні № 4, приїхав додому та повідомив, хто його побив. Особисто вона не була присутня під час побиття чоловіка. Йому нанесли удар в щелепу, він казав, що в нього болить спина та опухло обличчя, він не міг балакати та їсти. Того ж дня ввечері він поїхав до лікарні № 4, там йому зробили рентген, ушкоджень виявлено не було. Йому дали направлення до стомотології, вранці йому зробили знімок та виявили перелом щелепи. Чоловік лікувався більше 30 днів, після того йому лікували зуби. Вона особисто приходила до поліції та надавала відеозапис з місця скоєння злочину, коли побили її чоловіка, але потім виявилося, що відеозапис зник. Чоловіка також били декілька осіб всередині кафе.

Згідно витягу з кримінального провадження №0002207, 25 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про інкримінований обвинуваченому ОСОБА_6 злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, про завдання ним тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_5 у виді перелому щелепи, тобто відомості про злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 122 КК України /а.к.п. 158 т. 1 /.

Оглянутим протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 серпня 2016 року встановлений факт звернення потерпілого ОСОБА_5 до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про злочин, який був вчинений стосовно нього невідомою особою, яка 17 серпня 2016 року приблизно о 23.00 годині у кафе «Жасмін» по вул. Шевченка, 63а м. Павлограда, завдала йому тілесні ушкодження середньої тяжкості /а.к.п. 159 т. 1 /.

Факт звернення 18.08.2016 року потерпілого ОСОБА_5 до травпункту КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» ДОР та встановлення діагнозу «перелому нижньої щелепи справа» підтверджує надана довідка з медичної установи №8370 /а.к.п. 160 т. 1 /.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 232 від 27.09.2016 року, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 8 зуба. Дане тілесне ушкодження утворилося по ударному механізму у вищезазначену ділянку від дії тупого твердого предмету та при ударі об такий, за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день). Давність утворення тілесного ушкодження може відповідати терміну та часу вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи та терміну звернення потерпілого до КЗ «Павлоградської МЛ № 4»ДОР», тобто 17.08.2016 року. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень могли бути різноманітними та могли змінюватись. Виявлене тілесне ушкодження не відображає на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що воно могло утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути руки чи ноги. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, а саме перелому нижньої щелепи праворуч, є малоймовірними для утворення його при падінні з висоти власного зросту /а.к.п.163-164 т.1/.

В якості речового доказу постановою слідчого від 16.11.2017 року /а.к.п.165/ було визнано ДВД-диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наданий добровільно потерпілим ОСОБА_5 /а.к.п.166 т.1 /, який досліджено в судовому засіданні та на відеозаписі якого зафіксовано механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 17.08.2016 року біля кафе «Жасмін». Зокрема, завдання ударами обох рук по обличчю потерпілого, від якого той впав, після чого завдав ще два удари по обличчю кулаками рук. Вказані події відбуваються на вулиці.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави, поза розумним сумнівом, кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України за епізодом завдання 17.08.2016 року тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 як умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, виключивши з пред`явленого обвинувачення кваліфікуючу ознаку тілесного ушкодження, «що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину», оскільки вказана ознака не знайшла підтвердження під час судового розгляду. Факт заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_5 був підтверджений у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи. Та показами потерпілого, який зазначив про перелом щелепи внаслідок першого удару. Крім того, строки давності за вказане правопорушення не закінчились, бо обвинувачений 02 червня 2018 року вчинив злочин, за який він засуджений 27 січня 2023 року.

Що стосується зазначеної в ухвалі апеляційного суду вимоги про необхідність належно перевірити доводи потерпілого ОСОБА_5 на предмет не згоди з кваліфікацією його дій за ознаками ст. 122 ч. 1 КК України і про наявність в обвинуваченого мотиву вимагання та спричинення побиття групою осіб, то суд змушений зазначити наступне. Судовий розгляд відповідно до вимог ст. 337 КПК України здійснюється тільки стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і тільки в межах обвинувального акту. Прокурор не скористався своїм правом змінити обвинувачення або висунути додаткове обвинувачення. А дослідженими доказами зокрема, дослідженим відеозаписом підтверджується спричинення саме зазначених тілесних ушкоджень обвинуваченим. Також потерпілий зазначив про те, що щелепа була зламана саме внаслідок першого удару. Відповідно ж до даних СМЕ саме внаслідок перелому щелепи констатоване середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Стосовно пред`явленого обвинувачення за ст. 263 КК України обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що вину не визнає. О шостій ранку почув стук у двері, встав і пішов до дверей, відкрив десь через дві хвилини, бо не думав, що це міліція може так зранку прийти. Все, що знайшли у квартирі міліція принесла з собою. Взагалі нічого не може пояснити про пістолет, який знайшли на вулиці. Коли він відкрив двері, його заломали, одягнули наручники, поклали на підлогу та вивели в під`їзд. Він просив адвоката, але йому його не надали, посадили в машину і проводили обшук без його та адвоката участі. Він себе агресивно вів, бо коли його заламали, то одразу забігли до жилої кімнати і почали відкривати шафи, хто саме він не бачив, бо вони були в масках. Він чув як відкривались двері шафи у прихожій і в кімнаті. Через 2 -3 дня стало відомо, що нібито на вулиці знайшли пістолет. Не може пояснити, звідки на пістолеті його відбитки пальців, пістолет не його. Всі речі, які вилучили в квартирі, не його. На питання, чому на предметах з квартири його відбитки не вилучили, а з пістолета вилучили, пояснити не може. Балкон він не відкривав і нічого не викидав на вулицю.

На підтвердження обставин зазначених в обвинувальному акті за ст. 263 ч. 1 КК України стороною обвинувачення надано та досліджено в судовому засіданні наступні докази.

1.Згідно витягу з кримінального провадження №0002466, 06 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про інкримінований обвинуваченому ОСОБА_6 злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, в результаті самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення під час досудового розслідування: 06.09.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку за ухвалою слідчого судді від 14.08.2017 року за кримінальним провадженням №0001690 від 14.06.2017 року за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено предмет, схожий на гранату, дві упаковки з боєприпасами, предмет схожий на пістолет, без будь-яких ознак маркування з двома магазинами з боєприпасами /а.к.п. 102 т.1/. Час внесення відомостей до ЄРДР 09.40

2.Відповідно до рапорту слідчого ОСОБА_10 від 06.09.2017 року, зареєстрованого ЖЄОЗП за №16400 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення санкціонованого обшуку по кримінальному провадженню №0001690 від 14.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , - в квартирі було виявлено предмет схожий на гранату, два предмета прямокутної форми схожі на коробку з патронами, за будинком на землі виявлено предмет схожий на пістолет з двома магазинами з патронами /а.к.п. 103 т.1/.

3.В рамках кримінального провадження за ч.4 ст. 296 КК України, зареєстрованого 14.06.2017 року в ЄРДР за №0001690, з метою виявлення та вилучення предметів схожих на пістолет та автомат «Калашнікова» слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 14.08.2017 року було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 /а.к.п.114 т.1/.

4.Згідно копії протоколу обшуку від 06 вересня 2017 року, проведеного в кримінальному провадженні №0001690 від 14.06.2017 року, під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_5 , слідчим ОСОБА_10 за участю спеціаліста ОСОБА_11 , в присутності понятих особи, яка займає приміщення ОСОБА_12 , у тумбочці при вході в квартиру в верхньому відсіку виявлено коробок квадратної форми перемотаний скотчем, у наступному відсіку вказаної тумбочки виявлено предмет схожий на гранату зеленого кольору з маркуванням збоку № 6-75. При вході в кімнату у шафі виявлено другий коробок обмотаний скотчем. Слідів присутності пальців рук не виявлено. Виявлений предмет схожий на гранату та дві коробки з предметами схожими на боєприпаси були пред`явлені понятим та іншим учасникам обшуку, опечатані та вилучені до Павлоградського ВП. /а.к.п. 112-113, т.1 /.

4.1 Також досліджено відеозапис слідчої дії. При перегляді відеофайлу «20170906_065250» було встановлено, що запис розпочинається на майданчику сходів. На відмітці часу відеозапису «01.08» двері до квартири відкриває обвинувачений. Одразу співробітники поліції зі зброєю та з криками вриваються до квартири, за ним слідують ще двоє осіб (не поняті). В коридорі квартири на підлозі обличчям вниз лежить обвинувачений, благає не чіпати дівчини. Його утримує працівник поліції зі зброєю. Інші співробітники поліції, вільно рухаються по квартирі. В кухні на підлозі обличчям донизу лежить свідок ОСОБА_12 . Поліцейський, тримаючи пістолет у руках, притуливши ствол до потилиці обвинуваченого, який лежить, питає чому він викинув зброю. Відеозапис супроводжують крики та нецензурні вислови. Далі камера фіксує житлову кімнату. В цій кімнаті знаходяться двоє поліцейських у цивільному. На відмітці часу запису «02.10» до житлової кімнати квартири з коридору заходить свідок ОСОБА_13 . Обвинувачений просить покликати сусідів. Поліцейські в цивільному одязі та в спецодязі з маскою на голові, вільно пересуваються по квартирі. Обвинувачений весь час перебуває на полу в коридорі до відмітки часу запису «03.24», потім співробітники поліції його піднімають з підлоги, із заведеними назад руками в кайданках заводять до житлової кімнати. На відмітці часу запису «04.05» до коридору квартири заходить слідча. На відмітці часу запису "04.45" ОСОБА_6 вимагає викликати адвоката, слідчий та інші працівники поліції ігнорують його вимогу. Один зі співробітників поліції пропонує усім учасникам обшуку, обвинувченому та ОСОБА_12 , вийти з квартири. На відмітці часу запису «06.54», всі присутні в квартирі особи виходять на майданчик та сходи. На відмітці часу запису «07.06» на майданчику сходів перед обшукуваною квартирою ОСОБА_6 висловлює припущення про те, що до житла вже «підкинули» заборонені речі. Слідча оголошує про початок проведення обшуку в квартирі, понятих: сусідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Надійшли заперечення щодо особи понятого ОСОБА_15 , у зв`язку з чим була запрошена в якості понятого ОСОБА_16 . На пропозицію слідчого видати добровільно заборонені предмети, зокрема зброю, ОСОБА_12 відмовилась. На відмітці часу запису «11.25» ОСОБА_12 разом з понятими, слідчою, особою, яка фіксує проведення обшуку на відео, заходять до коридору квартири. Співробітник поліції, який в рукавичках розпочинає огляд шафи для взуття одразу біля входу в квартиру. На відмітці часу «13.27» поліцейський з верхнього ящику шафи дістає картонну коробку та запитує, що це за предмет. Чується голос ОСОБА_6 , який кричить, що виявлений предмет підкинули та просить дружину не торкатись знайденої речі. Аналогічні заперечення висловлює ОСОБА_12 , проте в нецензурній формі. На відмітці часу запису «13.45» поліцейській з другого ящика шафи дістає предмет, схожий на корпус гранати, при цьому чується голос обвинуваченого, який, побачивши предмет, визначає, що це «граната», яку йому підкинули. ОСОБА_12 в цей момент, звертаючись до обвинуваченого, висловлює припущення, що можливо ще щось заборонене їм підкинули до шафи в кімнаті, оскільки вона чула звук відкривання дверей шафи до цього. На відмітці часу запису «14.18» особа, схожа на ОСОБА_6 , голосно в нецензурній формі кричить, що всі знайдені речі йому підкинули. На відмітці часу «18.43» поліцейський відкриває шафу для одягу в зальній кімнаті, з полки серед жіночих речей дістає картонну невелику коробку. На запитання ОСОБА_12 , що міститься в знайденій коробці, ніякої відповіді не надійшло. На відмітці часу запису «27.55» спеціаліст, який приймав участь в обшуку, обробляє знайдені невеликі картонні коробки та предмет, схожий на гранату, спеціальним порошком. Відбитків пальців рук не було встановлено.

При перегляді відеофайлу «20170906_072605» на відмітці часу запису «01.44» одна з понятих ОСОБА_14 звертає увагу на те, що їй невідомо, що в знайдених предметах, бо вони не відкривалися. На відмітці часу запису «03.38» спеціаліст запаковує знайдені дві невеликі картонні коробки до спецпакету для речових доказів. В цей час слідча надає для підпису складений протокол обшуку іншій понятій ОСОБА_16 та ознайомлює з його змістом. На відмітці часу запису «05.25» спеціаліст запаковує знайдений предмет, схожий на гранату до спецпакету для речових доказів. На відмітці часу запису «07.08» слідча оголошує про завершення проведення обшуку. З відеозаписів слідує, що коробки не мають жодних маркувань.

5. Свідок ОСОБА_14 (понята при обшуку) у судовому засіданні повідомила, що її покликали в якості понятої. Було чутно крики «Відкрийте» та стукіт, це тривало 10-15 хв.. Через 5 хв. вона виглянула, потім стукіт продовжився. Потім в коридорі свона побачила сусіда обвинуваченого, він читав документ, а слідчий покликала її та сусідку ОСОБА_17 в якості свідків. Було, здається, чоловік 7. Їх знімали на камеру у квартирі. Під час обшуку в коридорі був знайдений предмет кольору хакі, овальної форми, свідок не знає, що то був за предмет. Здається, нічого більше не знайшли. Під час обшуку була присутня дружина обвинуваченого. Вона живе у другому під`їзді, на четвертому поверсі. Джаббарови казали, що знайдені в ході обушку речі їм не належать. Працівники поліції виходили на балкон, свідки стояли у дверях, з балкону не виглядали, нічого не показували. За результатами обшуку вона підписувала протокол, на конвертах підпису вона не ставила. У квартирі, крім овального предмету, більше нічого не знаходили, але з впевненістю сказати про це не може.

6. Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні повідомила, що їїпопрохали бути понятою, її покликали до квартири та почали обшук. Було десь чоловік п`ять працівників поліції. Вона була понятою разом із сусідкою. Обвинувачений був у коридорі, вона сиділа в залі, дивилася. Все, що вона пам`ятає було знайдено пару коробок, як коробки для сірників. Їй нічого не пояснювали. У її присутності нічого не відкривали, працівники поліції їх запакували. Дані коробки запаковували, підписи він ставив, їм не повідомляли, що у коробках. Під час обшуку була присутня дружина обвинуваченого. Коробки знайшли в кімнаті в ящику. Спочатку співробітники поліції пройшли до квартири, зайшло десь чоловіка 3, які перебували там приблизно 2 хв., після того завели її. Дружина ОСОБА_13 та сам ОСОБА_13 казали, що то не їх речі, їх підкинули.

7. Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомила, що 06.09.2017 року через 30-40 хв., як вона лягла спати, їм почали стукати у двері. Вона прокинулась, підійшла до дверей, побачила чоловіків у звичайному одязі, позаду них стояв хтось у масці, потім вічко закрили, у двері стукали близько 10 хв. Почали вибивати двері. Вона пішла будити чоловіка. Потім, коли відчинили двері, забігли працівники поліції, поклали їх з чоловіком на підлогу. Забігло 6-7 чоловіків до квартири. Вона почула, що в кімнаті відчинились двері шафи. Потім вони всі вийшли з квартири до під`їзду, їм зачитали ухвалу про обшук. Потім, чоловіка відвели, до квартири зайшли слідчий, вона, поняті, почався обшук. На полиці коридору знайшли 2 коробки, в залі в шафі знайшли ще коробки. Коли вона відчинила двері, їй ніхто не відповів, для чого вони прийшли. Коли вона лежала на підлозі, почула, що на кухні двері шафи відчинилися. Співробітники поліції перебували у квартирі хвилин 5-10, потім вивели її з чоловіком із квартири у під`їзд. Робітники поліції почали шукати понятих. Були коробки, вміст їх їй не відомий, коробки не розпаковувалися. Дві коробки були знайдені в її особистих речах. Це її речі, які вона часто використовує, там нічого не було. Ці коробки підкинули працівники поліції. Експерт, як вона чула, сказав, що відбитків не знайшли. Вона писала скаргу на поліцію з приводу обшуку начальнику поліції та у прокуратуру, з поліції надійшла відповідь, що нічого робити не будуть. Телефон свідка забрали працівники поліції, коли зайшли вдруге. Знайдені коробки не відкривали.

8. Протокол огляду місця події від 06 вересня 2017 року з фототаблицею. Так, в 07.40 годин, слідчим ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 була оглянута ділянка місцевості, розташована навпроти 4-го балкону зліва направо за будинком на відстані 10 метрів від самого будинку. Справа на відстані 30 метрів розташована міська лікарня №1. На земельному покрові виявлено предмет, схожий на пістолет з коричневою рукояткою без будь-яких позначень серійних номерів. В ствол вставлений предмет циліндричної форми. На відстані 1 м знайдений продовгуватий предмет, схожий на магазин з 7 предметами та ще один предмет, схожий на магазин з 8 патронами. В ході обробки порошком «Малахіт» можливих місць захвату предмету схожого на пістолет, було виявлено та вилучено два відбитки пальців рук. В ході огляду виявлено: предмет схожий на пістолет з магазином з патронами 6 штук, два магазини з патронами 7 та 8 штук, 2 відбитки пальців рук. Протокол містить підписи понятих, слідчого ОСОБА_10 . До протоколу додана фототаблиця із зображенням знайдених: пістолета та одного з предметів схожого на магазин з набоями, - яка підписана слідчим ОСОБА_21 , та схема до протоколу ОМП, яка складена слідчою ОСОБА_10 та містить її підпис. Протокол не містить даних про упакування та опечатування виявлених предметів в тому числі й відбитків пальців. /а.к.п. 71-73, т.1/.

9. Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні зазначила, що за її участі було оглянуто пістолет в. м Павлограді. Пістолет був чорного кольору, лежав у траві, був загорнутий у ганчірку, в районі лікарні № 1 по вул. Леніна, номер будинку вона не пам`ятає. Пістолет та один магазин були загорнуті в ганчірку. Вона не бачила, хто його викинув. Працівники поліції розгорнули згорток та почали знімати на відео. Пістолет обробили порошком, потім поклали до білого пакету. Вона підписувала бірку. Також з нею було впізнання, але вона нікого не впізнала.

Після цитування прокурором її письмових показів, вона вказала, що вона не бачила, хто викинув пістолет, і звідкиля. Не пам`ятає, скільки було магазинів разом із пістолетом. Не пам`ятає, чи діставали при ній магазин із пістолету, а підписуючи протокол, не читала його. При впізнанні за фотознімками перед нею було розкладено 4 фотознімки, вона сказала, що нікого не бачила раніше, а потім хтось з поліції показав їй на потрібний фотознімок. На той час, коли її було залучено в якості свідка, вона притягалась до кримінальної відповідальності.

Після дослідження відеозапису початку обшуку за місцем проживання обвинуваченого вона зазначила, що дійсно в під`їзді поряд з поліцією її чоловік ОСОБА_23 , з яким вона разом прогулювалась, коли її покликали бути понятою під час огляду. Не може пояснити, як її чоловік міг опинитись у під`їзді будинку до її запрошення понятою, якщо огляд проводився за часом пізніше ніж обшук, за 40 хвилин до початку огляду пістолета, о 07.00 год., якщо вони обоє гуляли і тільки в 7.40 її запросили бути понятою. Зазначила, що протокол огляду писав поліцейський - чоловік, відбитки пальців також знімав чоловік, ,жінки там не було.

10. Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні повідомив, що гуляв зранку із собакою.До нього підійшла жінка та попрохала бути понятим. Вони підійшли до місця, йому показали пістолет, потім він підписався та пішов. Він побачив пістолет та одну обойму, котра лежала поряд. Не пам`ятає, чи в пістолеті була обойма. У присутності нього пістолет ніхто не піднімав, відбитки не знімали. Коли він підійшов, там стояло два чоловіка, а потім ще жінка років 50 підійшла. Йому дали підписати документ. Він пам`ятає, що ставив підпис один раз, у присутності нього схема не складалось. Він на місці огляду був не постійно, бо йому сказали після того, як він подивився, погуляти пару хвилин. Він бачив, що один із чоловіків фотографував. Не пам`ятає сторонніх предметів біля пістолету. Не бачив, як викидували даний пістолет. У його присутності ніхто не піднімав пістолет з землі, також при ньому вказаний пістолет не упаковувався і не оброблявся ніяким порошком.

Після огляду у судовому засіданні свідком протоколу від 06.09.2017 року він зазначив, що на протоколі його підписи. Але при ньому пістолет ніхто не піднімав, а він просто розписався на протоколі. Також свідок вказав, що пістолет при ньому не упаковувався, він просто підписався, де йому вказали працівники поліції.

11. Допитана в якості свідка слідча ОСОБА_10 показала, що під час обшуку першими до квартири забігли працівники поліції без понятих, але скільки вони там були, вона не пам`ятає. Чому в справі ксерокопія протоколу і де оригінал обшуку, пояснити не може. Відбитки пальців при провеленні огляду з пістолету вона не знімала. Слідча дія у вигляді обшуку була вже завершена і коли виводили з під`їзду стало відомо, що за будинком перебуває пістолет і тоді провели огляд пістолету. Під час огляду було виявлено один пістолет та один магазин окремо від пістолету. Суд критично ставиться до таких показів, бо з самого початку оперативний працівник, що зафіксовано відеозаписом слідчої дії, говорив, втикаючи стволом пістолету в потилицю обвинуваченого, коли той був затриманий та лежав на животі, що той викинув з пістолет. Чому свідок ОСОБА_24 каже, що протокол огляду пістолета складав чоловік, пояснити не може. Слідчою була тільки вона. Схеми до протоколу та бірки виготовляла та підписувала вона на місці. Фототаблицю склав інший слідчий. На якій частині були відбитки на пістолеті, не пам`ятає. Чому не вказала в протоколі місця, з яких вилучено відбитки, пояснити не може. Зробила висновок в протоколі обшуку, що патрони, бо було схоже на коробок. Можливо експерт робив припущення, що в пачках патрони. Вона особисто відбитки не знімала з пістолету, а чому в протоколі огляду відсутні дані про спеціаліста, пояснити не може.

Додатково допитана слідча ОСОБА_10 , показала, шо пояснити, не може, чому в протоколі огляду відсутні дані про виготовлення схеми і про опечатування пістолету. На питання, чому в її рапорті, який слугував підставою внесення відомостей в ЄРДР за ст. 263 КК України зазначено, що в ході обшуку виявлено пістолет, а пістолет, відповідно до протоколу, виявлено оглядом, знову показала, що огляд провели окремо, бо обшук закінчився в квартирі і після обшуку виявили пістолет. Як на спец пакеті, який містить відбитки, складеному в процесі огляду опинився номер провадження, якого ще не було в природі, пояснити не змогла.

12. Свідок ОСОБА_25 показав, шо обшук проводила слідча ОСОБА_26 . Він обшук не проводив. Особисто він тільки складав фото таблицю по кримінальному провадженню і ставив свої пояснювальні записи. Фотографії також друкував він. Хто вилучав відбитки пальців, йому не відомо, можливо ОСОБА_26 за участі експерта. Пояснити пояснення понятих, що при огляді були тільки чоловіки і не було слідчої жінки він не може. Як на спец пакеті з вилученими відбитками зазначили номер провадження, якого ще не існувало в природі, він повідомити не може.

13.Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 вересня 2017 року, свідок ОСОБА_27 вказала на фотознімок № 3, на якому згідно довідки зображений обвинувачений ОСОБА_6 , та пояснила, що саме ця особа викинула з балкону 4-го поверху буд. АДРЕСА_4 , предмет, схожий на пістолет та магазини з патронами /а.к.п. 74-76, т.1/.

14.Згідно висновку експерта № 20/3.1/515 від 07 вересня 2017 року пістолет, вилучений 06 вересня 2017 року в ході огляду ділянки місцевості за будинком АДРЕСА_4 , є вогнепальною зброєю 9 мм самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з нейтралізованого пістолета (макета масо-габаритного) конструкції Макарова (ПМ). Пістолет до проведення пострілів придатний, перероблений саморобним способом з нейтралізованого пістолета (макета масо-габаритного) конструкції Макарова (ПМ), для стрільби 9-мм патронами до пістолета конструкції Макарова (ПМ). Шість патронів, вилучені 06.09.2017 року в ході огляду ділянки місцевості за будинком АДРЕСА_4 , є боєприпасами 9 мм пістолетними патронами центрального бою до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм. Патрони до стрільби придатні. П`ятнадцять патронів, вилучені там же, є боєприпасами 9 мм пістолетними патронами центрального бою до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм. Патрони до стрільби придатні /а.к.п.116-122/.

15.Згідно висновку експерта № 20/4.6/522 від 08 вересня 2017 року, два сліди пальців рук розмірами 19х29 мм, 19х35 мм, виявлені та вилучені в ході огляду предмета схожого на пістолет, виявленого та вилученого за буд. АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Сліди пальців рук розмірами 19х29 мм., 19х35 мм., залишені відповідно вказівним та великим пальцями лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 /а.к.п.124-130, т.1 /.

16. Відповідно до висновку експерта № 20/3.1/521 від 08 вересня 2017 року, шістдесят патронів, вилучених 06 вересня 2017 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_3 , є боєприпасами. Дані патрони є 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року та призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій. Патрони до стрільби придатні /а.к.п.135-138, т. 1 /.

17.Постановою слідчого від 10.09.2017 року корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, що відноситься до категорії вибухових речовин, виявлений в квартирі АДРЕСА_3 визнаний речовим доказом./а.к.п.152, т.1 /

18. Згідно висновку експерта № 35/5.2/389 від 19 вересня 2017 року, наданий на дослідження металевий предмет округлої форми виявлений та вилучений в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, що відноситься до категорії вибухових речовин, що виготовлений промисловим способом. Предмет наданий на дослідження споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності «Тротил» масою близько 110-115 гр. Наданий на дослідження предмет придатний для здійснення вибуху /а.к.п. 141-144, т. 1/.

19.Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2017 року, з метою виявлення придатності корпусу гранати для здійснення вибуху слідчим СВ Павлоградського ВП було здійснено виїзд на полігон м. Дніпро, в ході якого було розпечатано сейф-пакет, в якому знаходилась граната РГД-5. Після проведення вибуху було встановлено, що граната вибухнула. Корпус гранати придатний для здійснення вибуху /а.к.п.145-151, т. 1 /.

20. Постановою слідчого від 10.09.2017 року двоє слідів пальців рук, вилучених з поверхні пістолету, який був виявлений біля будинку №129 по вул. Соборній м.Павлограда, було визнано речовим доказом, які оглянуті в судовому /а.к.п.131, т. 1 /.

21. В якості речових доказів постановою слідчого від 18.09.2017 року було визнано 9 мм самозарядний пістолет, двадцять один 9 мм пістолетний патрон, шістдесят 5.45 мм проміжних патронів зразка 1974 року, які передані на збереження до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який оглянутий в судовому засіданні та на стволі якого вставлений циліндричний предмет. /а.к.п.139, т. 1 /

Оцінюючи вказані докази суд робить такі висновки.

Фактично в основу обвинувачення за ст. 263 ч.1 КК України покладено протокол обшуку, протокол огляду, відповідно до яких були вилучені вогнепальна зброя, граната та патрони, а також протокол впізнання, віповідно до якого свідок вказала, що пістолет викинув саме обвинувачений.

Суд вважає необхідним визнати недопустимим фактичні дані, що містяться в зазначених протоколах обшуку та огляду з наступних підстав, протоколі впізнання з наступних підстав.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК (частина 1 статті 86 КПК). Для Суду є аксіомою, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми. Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів. Суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних.

Із врахуванням зазначеного саме різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: (1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (частина 4 статті 87, частина 2 статті 89 КПК) - у випадках, коли: 1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і 2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; (2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (частина 1 статті 89 КПК) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які: 1) тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; 2) зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Оскільки процесуальні порушення, які покладені в основу наведеної вище класифікації недопустимості доказів, мають різну правову природу, то для встановлення підстав недопустимості доказів застосовуються різні правила.

Дані висновки, узгоджуються з правовою позицію, викладеною ККС ВС у постановах від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к та від 12.11.2019 у справі № 236/863/17.

Колегія суддів касаційного суду 26 січня 2021 року в справі № 127/25394/18 зазначила, що недопустимими на підставі ст. 87 КПК України є базові докази, пов`язані з вилученням предметів інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення здобуті в результаті проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні щодо іншої особи, з яким провадження щодо обвинуваченого не об`єднувалось та не виділялось, що унеможливлює подальше використання цих доказів в кримінальному провадженні та є безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими. Так відповідно до п. 3 слідує, що ухвала на обшук, надана в провадженні №0001690, з метою виявлення та вилучення предметів схожих на пістолет та автомат «Калашнікова».

З дослідженоої копії протоколу обшуку від 06 вересня 2017 року слідує, що його проведено в кримінальному провадженні №0001690, а відповідно й речові докази вилучені в тому провадженні. Надалі доказ у вигляді протоколу слідчої дії та предмети вилучені під час обшуку в провадженні №0001690 з провадженням щодо обвинуваченого не об`єднувалось та не виділялось. Отже сторона обвинувачення доводить обвинувачення доказами, отриманими в іншому провадженні, що з огляду на позицію ККС ВС є недопустимим доказом.

Окрім того, протокол слідчої дії є документом а сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа (Ст. 99 КПК України). Стороною обвинувачення взагалі не надано оригіналу протоколу обшуку.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи, здійснюється за обов`язковою участю не менше 2-х понятих.

Під зазначеною нормою слід розуміти присутність понятих на протязі всієї слідчої дії.

Так, з дослідженого відеозапису слідчої дії слідує, що більше 5 хвилин після проникнення до квартири, без понятих вільно по всім приміщенням пересуваються працівники поліції. Більше того, вказані працівники поліції пересуваються приміщенням й без слідчого. І тільки через п`ять хвилин всі виходять в коридор і знову проникають в квартру для проведення обшуку. Такі обставини є грубим порушенням вимог до проведеня обшуку і викликають обгрунтовані сумніви в достовірності результатів обшуку. Окрім того, на коробках без маркувань, опечатаних картоном, слідчий не відкриваючи їх , робить висновок в протоколі, що це патрони. На вилучених об`єктах відбитків не виявлено.

Вказаний відеозапис обшуку кореспондується й з показами свідка ОСОБА_28 та не спростовується показами слідчого.

Згідно ч.1 ст. 236 КПК України (в редакції станом на час проведення обшуку) слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Однак слідчим було видалено обвинуваченого під час проведення обшуку, хоча той перебував в кайданках, крім того залишилось без уваги його бажання залучити захисника.

Залучення понятих під час проведення обшуку вже після того, як працівники поліції вільно пртягом 5 хв пересувались всією квартирою, з врахуванням показів обвинуваченого та свідка ОСОБА_28 про те, що виявлені предмети їм не належать, ігнорування пояснень підозрюваного ( він набув статусу внаслідок його фактичного застримання) про бажання запросити захисника, та його пдальше видалення від проведення обшуку, на думку суду призводить до порушення права на захист обвинуваченого, оскільки за таких обставин фактично поняті не можуть підтвердити або спростувати факт наявності виявлених предметів до початку проникнення поліції до квартири, також суд позбавлений можливісті перевірити правомірність дій працівників поліції, а фактичні дані, отримані в результаті такого обшуку з порушеннями процесуалного законодавства зумовлюють обгрунтові сумніви в достовірності здобутих відомостей.

Таким чином фактичні дані, що містяться в протоколі обшуку відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України є недопустимими доказами, так як були отримані з порушенням вимог ч.3 ст. 104 та ч. 7 ст. 223 КПК України та внаслідок порушення права обвинуваченого на захист.

З огляду на викладене, суд вважає недоведеним факт вилучення гранати та патронів з квартири за місцем проживання обвинуваченого.

З огляду на «доктрину плодів отруйного дерева», викладеній зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини «Гефген проти Німеччини», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші, тому суд вважає необхідним визнати недопустимим доказом також висновки експерта щодо гранати, та набоїв, та властивості вказаних предметів як речових доказах в рамках даного провадження ( п.п 16, 17, 18,19,21 даного вироку), оскільки вони грунтуються на доказах, які були визнані судом недопустимими.

Стосовно протоколу огляду місця події , в ході якого виявлено пістолет та магазини з набоями суд ваважає неопустими на підставі ст. 86 КПК України внаслідок допущених процесуальних порушень, які зумовлюють сумніви в достовірності здобутих відомостей та не усунення вказаного сумніву сукупністю інших зібраних доказів.

Так, відповідно до ст. 104 КПК України протокол повинен містити дані про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії. Описова частина повинна містити послідовність дій, отримані в результаті відомості, вилучені речі, документи та спосіб їх ідентифікації. Частина 5 ст. 105 КПК України передбачає, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також посвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

З дослідженого протоколу огляду слідує, що огляд проводився не зрозуміло за якою адресою (протокол взагалі не містить адреси будинку, біля якого проведено огляд, додана схема містить номер будинку, але поняті вказали, що ніяка схема не складалась на місці та й підписи їхні на схемі відсутні). Відсутні дані про те, з якої частини пістолета знято відбитки пальців рук. З показів слідчого, вона відбитки не знімала. Із змісту протоколу огляду серед учасників вказуються тільки поняті. Будь- яких даних про іншого учасника слідчої дії, який знімав відбитки з пістолета в протоколі відсутні.

Крім того, сам протокол не містить даних про те, що пістолет набої та відбитки зняті з пістолета на місці упаковувався, що унеможливлює доступ до нього, а містить тільки дані, що виявлені пістолет та відбитки. Так само й допитані поняті, які були присутні під час огляду, не усунули сумніви в достовірності отриманих даних. Понята ОСОБА_24 взагалі не пам`ятає, чи вилучались відбитки, а свідок ОСОБА_29 взагалі вказав, що в його присутності пістолет не упаковувався і не оброблявся ніяким порошком, і взагалі йому сказали погуляти і на місці огляду він був не постійно, а розписався, де йому вказали поліцейські. Окрім того, за наданого стороною обвинувачення рапорту ( п. 1 вироку) та та витягу з ЄРДР ( п.2 вироку) слідує, що пістолет та магазини виявлено в ході проведеного обшуку, а не в ході огляду. Також після допиту понятої ОСОБА_24 з`ясовано, що її чоловік, з яким вона гуляла і була запрошена понятою на час обшику, вже був в під`їзді будинку. Яким чином огляд місця, де виявлений пістолет почався о 07.40 годин, якщо чоловік свідка ОСОБА_24 , з яким вона гуляла до запрошення її понятою о 07.00 годині вже перебував в під`їзді, не зрозуміло. Та й на відеозаписі обшуку поліцейський, притуляючи ствол до потилиці обвинуваченого, говорить про викинутий пістолет. Також під час допиту понятих з`ясовано, що на місці огляду були тільки чоловіки й жінка за 50 років, що відповідає понятій ОСОБА_24 , а не слідчій.

Також суд акцентує увагу на відбитках, які знімались з пістолета, але з місця огляду не вилучались. Так, на пакеті, в якому досліджувались відбитки і підписано слідчим ОСОБА_26 , зазначено номер кримінального провадження 0002466. Огляд проведено в 07.40 08.00 годин. Таким чином на спецпакеті слідча ОСОБА_26 в 08.00 годин заначає номер провадження, якого ще не було в природі, бо тільки в 09.40 за її рапортом внесено відомості за вказаним номером до ЄРДР за фабулою: під час обшуку по кп 0001690 вявлено за адресою: вул. Соборна 119/35 предмет схожий на гранату, дві упаковки з боєприпасами, предмет схожий на пістолет з двома магазинами з боєприпасами. Також в рапорту зазначено ( а.с.103, т. 1) що в ході обшуку виявлено на землі предмет схожий на пістолет з двома магазинами з набоями, а не в ході огляду.

Слідчий ОСОБА_26 не змогла надати логічних пояснень вказаним порушенням норм КПК України, які б свідчили про достовірність доказів отриманих в результаті огляду місця події. Окрім того, як слідує з протоколу огляду та експертизи пістолет мав циліндрічний предмет на стволі однак на фототаблиці до огляду такий предмет відсутній.

Таким чином вказані порушеня під час огляду місця події сталять під сумнів достовірність доказів ніби-то вилучених з місця події, а отже на підставі ст. 86 КПК України вказаний протокол слідчої дії визнається недопустимим доказом.

Дані висновки також кореспондуються з рішенням ККС ВС в справі №591/4742/16-к від 02 вересня 2020 року, щодо відсутності даних про пакування, учасників слідчої дії.

Також відповідно до «доктрини плодів отруйного дерева», суд вважає необхідним визнати недопустимим доказом також висновки експерта щодо пістолета та набоїв, вилучених відбитків, та висновків дактилоскопічної експертизи ( п.п. 14, 15 даного вироку), оскільки вони грунтуються на доказах, які були визнані судом недопустимими.

Що стосується протоколу впізнання, то свідок під час допиту однозначно повідомила, що вона не бачила, хто викидав пістолет та що під час впізнання вона сказала, що нікого не бачила раніше, а потім хтось з поліції показав їй на потрібний фотознімок. Отже, вказаний доказ є недопустимим з огляду на вимоги ст. 86 КПК України внаслідок порушення самої суті впізнання.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

У п. 150 справи «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський Суд зазначає, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Додержуючись закріпленої в ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого суд тлумачить на його користь.

Суд вважає, що сторона обвинувачення не надала суду допустимих та переконливих доказів того, що злочин передбачений ст. 263 ч 1 КК, а саме зберігання та придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу вчинив саме ОСОБА_13 , а отже він повинен бути виправданим.

При призначенні покарання за ст. 122 ч. 1 КК України, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості,ступінь негативних наслідків, дані проособу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є визнання ним винуватості та активне сприяння встановленню істини.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, думки потерпілого, який просить призначити покарання на розсуд суду, наявності пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого із застосуванням покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді обмеження волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Окрім того, що до обвинуваченого мають місце два вироки які набрали чинності. Від 20 грудня 2022 року, відповідно до якого його засуджено за ст. 186 ч.4, 69 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавленя волі строком на 5 років. Та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який виконується самостійно. Та вирок від 27 січня 2023 року, відповідно до якого його засуджено до покарання за ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2, 70 ч. 1 КК України у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2018 року до 25 вересня 2018 року та з 25 жовтня 2018 року по 16 жовтня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. Та звільнено від покарання у зв`язку з його відбуттям.

Оскільки одним вироком визначено покарання з іспитовим строком, а іншим реальна міра, то застосовним є ч.4 ст. 70 КК України стосовно вироку від 27 січня 2023 року, бо у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконується самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати невинуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати на підставі п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Павлоградского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року остаточне покарання визначити у вигляді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Зараховати в строк остаточного призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень покарання повністю відбуте покарання за вироком від 27 січня 2023 року у вигляді 2 років та 6 місців позбавлення волі внаслідок попереднього ув`язнення з 06 червня 2018 року до 25 вересня 2018 року та з 25 жовтня 2018 року по 16 жовтня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від остаточного покрання у зв`язку з його фактичним відбуттям.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року, за яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Речові докази:

-2 сліди пальців рук, вилучених з поверхні пістолету, який був виявлений біля будинку АДРЕСА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили;

- 9 мм самозарядний пістолет, двадцять один 9-мм пістолетний патрон, шістдесят 5.45-мм проміжних патронів - залишити зберігати в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили;

-ДВД-диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження кафе «Жасмін», - зберігати в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1