Справа № 953/1865/23
н/п 1-кс/953/1974/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000306 від 31.07.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,

встановив:

15.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000306 від 31.07.2022 за ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 ЗС РФ, порушуючи порядок встановлений Конституцією України, незаконно вторглись на територію Україну, де здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, у зв`язку з чим 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який продовжено відповідними указами президента України № 133/2022 від 14.03.2022; № 259/2022 від 18.04.2022; № 341/2022 від 17.05.2022; № 573/2022 від 12.08.2022; № 757/2022 від 07.11.2022.

Збройна агресія РФ продовжується до теперішнього часу, що призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Проте, громадянин України, ОСОБА_6 , схвалюючи військову агресію РФ і бажаючи переконати інших громадян в правильності дій президента РФ ОСОБА_8 щодо проведення «спеціальної воєнної операції» на території України, в умовах воєнного стану, з ідеологічних мотивів, підтримуючи і виправдовуючи дії держави-агресора - РФ у нападі на суверену державу - Україну, діючим умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, використовуючи засоби масової інформації, а саме всесвітню мережу Інтернет, де на популярному відеохостингу «YouTube» зареєстрований його персональний канал під назвою « ОСОБА_9 », усвідомлюючи, що зі змістом висловлювань, які він розміщує, може ознайомитись необмежена кількість осіб, з метою доведення вищевказаної інформації користувачам зазначеного ресурсу,

за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 провів відео стрім (від англ. stream - потік, тобто потокове мовлення в режимі онлайн, коли користувач транслює всі свої дії на певний мережевий ресурс, у даному випадку відеохостінг You Tube) кольорового зображення та звуку, тривалістю 02 години 38 хвилин 48 секунд, під назвою «Что будет с Харьковом дальше», в якому ОСОБА_6 висловив позицію, якою заперечує збройну агресію Російської Федерації проти України, зокрема (дослівно, мовою оригіналу, з використанням ненормативної лексики):

«Боевые действия происходят на территории Украины, но между не только украинцами там и русскими, а это глобальное идет сопротивление между США, Россией и Китаем»;

«Если одна страна крупная, США со своими вассалами европейскими наставили, «б...ь» - (ненормативна лексика), ракет вокруг России, шо вы хотите, шобы Россия сделала? Э, с пятью тысячами боеголовок, э, атомных. Съела все это? У них своя есть эта, своя есть, и свое мнение в России. Они говорят, «с.. .и» - (ненормативна лексика), вы нам тут наставили этих ракет? Начнем свою операцию, понимаете?»;

«США наставила баз вокруг России, России это не нравится. Украина - разменная монета. Если ты с этим не согласен, я не виноват, что у тебя мозги уровня про... пропаганды один плюс один, я ж не виноват в этом. Это не наша война. Это война не наша, ребята»;

«Шо он будет делать? Ждать, пока его развалят? Да нет, конечно. Та он и говорит сам, э, если... Я дословно цитирую ОСОБА_10 . Если драка неизбежна - бей первым. Он ударил первый. Он этого и не скрывает».;

«Но я думаю, что Донецк, особенно щас после обстрелов, которые происходят, ну никто не захочет возвращаться в Украину. Это мое мнение. И украинская власть это знает, поэтому на морозе стреляет»;

«Донбасцы считают, что их бомбили ВСУ, а не РФ», «Ну, по мнению Донецка и Луганска - их бомбили ВСУ»;

«Почему Россия так взялась. Потому что они считают, что это ихние города»;

«Для меня оккупанты команда Зе, потому что команда Зе ночью с нарушениями, не имея в Верховной Раде достаточно подписей, продали нашу землю», які відповідно до висновку експертів № 19565/19925/225/1808-1837/2998-2999 від 02.02.2023 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення та експертизи відео-, звукозапису Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заел. проф. М. С. Бокаріуса» містять інформацію щодо заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виражену у формі фактичних тверджень та оцінних (оціночних) суджень. Особливості означеного джерела обміну інформацією свідчать про відкритість і доступність для ознайомлення (прочитання, перегляду, розповсюдження) широкому колу осіб. Отже, мовленнєвою метою досліджуваного відеозапису с донесення наявної в ньому інформації до необмеженого кола осіб, які мають доступ до вказаного Інтернет-ресурсу. Усе зазначене, разом із лексичним визначенням поняттям публічності, свідчить про публічний характер відомостей в досліджуваному об`єкті, тобто мас публічний характер.

Крім того, громадянин України, ОСОБА_6 , схвалюючи військову агресію РФ і бажаючи переконати інших громадян в правильності дій президента РФ ОСОБА_8 щодо проведення «спеціальної воєнної операції» на території України, в умовах воєнного стану, з ідеологічних мотивів, підтримуючи і виправдовуючи дії держави-агресора - РФ у нападі на суверену державу - Україну, діючим умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, використовуючи засоби масової інформації, а саме всесвітню мережу Інтернет, де на популярному відеохостингу «YouTube» зареєстрований його персональний канал під назвою « ОСОБА_9 », усвідомлюючи, що зі змістом висловлювань, які він розміщує, може ознайомитись необмежена кількість осіб, з метою доведення вищевказаної інформації користувачам зазначеного ресурсу,

за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 провів відео стрім (від англ, stream - потік, тобто потокове мовлення в режимі онлайн, коли користувач транслює всі свої дії на певний мережевий ресурс, у даному випадку відеохостінг YouTube), кольорового зображення та звуку, тривалістю 01 година 12 хвилин 07 секунд, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якому ОСОБА_6 висловив позицію, якою заперечує збройну агресію Російської Федерації проти України, зокрема (дослівно, мовою оригіналу, з використанням ненормативної лексики):

«Ну, я думаю, что с ихней точки зрения, по ихней логике они пришли освобождать. И... ну, они в этом на сто процентов убеждены, и я верю в то, что они так считают»;

«Но вот в последнее время, украинского языка и украинской пропаганды стало настолько, настолько много в Украине, что даже независимо от того, что русские пришли в Украину со своими, со своей идеей, я несмотря на это, чувствую в Украине, что меня как русскоязычного человека ущемляют в моих правах»;

«Потому, что я не хочу быть, украинцем, где ущемляются права русскоязычных и где украинскоязычная власть, она антинародная, она повышала Тарифы, она распродавала нашу землю»;

«Они продали нашу землю в Украине, прикиньте, эти полудурки ОСОБА_11 , вся «Слуга народа». И потом еще рассказывают, говорит, защищайте нашу землю»;

«Украина в оккупации находится, я не имею в виду сейчас восточные все регионы, я имею в виду, что Киев оккупирован. Зеленский, это хоть и ему сейчас пока люди, какие-то и верят, но на самом деле, он действует не в интересах Украины и украинцев»;

«Вот и у меня такое впечатление, что вот ОСОБА_11 и все эти «шмыгали», вот эта вся кодла, они просто в Украине работают как надзиратели, как надзиратели от запада. И это объясняется, подкинутые гранаты, сожженные дома, то есть, они действуют полностью, применяя террор, То есть украинская власть, полностью применяет террор в отношении своих граждан. Только кто-то не угодный тюрьма, убили»;

«Дома у простых людей, у простых людей и квартиры никто не отберет, никакая Россия». «Вот как вот, в ОСОБА_12 забрали сейчас заводы Ахметова. Его реально раскулачили, его раскулачили реально в Мариуполе, заводы его забрали сейчас. Зеленский боролся несколько лет с олигархами и не смог, и не смог забрать заводы, а сейчас в Мариуполе, как вы говорите оккупанты, смогли забрать заводы у Ахметова»;

«То, что есть военные преступники, ну так они есть везде, и в Украине, и в России, военные преступники есть, но их очень маленький процент. А то, что показали в Буче, что там, «б.. .ь» - (ненормативна лексика), каждый солдат второй, «б.я» - (ненормативна лексика), был насильник, это бред, я в это никогда в жизни не поверю, это «п....ж» - (ненормативна лексика);

«Вот если бы власть была в Украине украинская, и мы были бы суверенное государство, которое само решает, как нам жить, было бы круто, у меня был бы пятьдесят один процент украинца, сорок девять русского. Но, так как у нас в Украине власть полностью продажная американцам и всем остальным, я не могу себя заставить принять сторону этих уродов. И логика действий, русскоязычных людей мне ближе»;

«... можно было все избежать, ОСОБА_11 мог с Путиным договориться, но он не мог этого сделать, потому что все решения ОСОБА_11 принимал после телефонных звонков с Байденом. Байден ему насоветовал «х...и» - (ненормативна лексика), Зеленский послал на «х.р» - (ненормативна лексика), Путина и получил то, что получил, вот и все», які відповідно до висновку експертів № 19565/19925/225/1808-1837/2998-2999 від 02.02.2023 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення та експертизи відео-, звукозапису Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заел. проф. М. С. Бокаріуса» містять інформацію щодо заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України; виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України; заперечення тимчасової окупації території України, виражену у формі фактичних тверджень і оцінних (оціночних) суджень, а також містяться висловлювання, виражені у формі публічного заклику до підтримки рішень та/або дій держави-агресора.

Особливості означеного джерела обміну інформацією свідчать про відкритість і доступність для ознайомлення (прочитання, перегляду, розповсюдження) широкому колу осіб. Отже, метою досліджуваного відеозапису с донесення наявної в ньому інформації до необмеженого кола осіб, які мають доступ до вказаного Інтернет-ресурсу. Усе зазначене свідчить про публічний характер відомостей в досліджуваному об`єкті, тобто мас публічний характер.

За своїми психологічними характеристиками думки (інтерпретації) адресанта повідомлень є транслюванням аудиторії особистої точки зору автора, що має виражене експресивне навантаження, відображає його ставлення до мовного питання в Україні, а також до актуалізованих в суспільно-політичному дискурсі подій та політичних персон. Інформація, що подається адресантом, у психологічному значенні розглядається як інформаційні та смислові одиниці, які спрямовані на систему уявлень, переконань і цінностей (сфера емоцій, відчуттів, вірувань), а також систему знань і суджень (когнітивна сфера) користувачів мережі Інтернет. Доступність для сприймання аудиторією поданої інформації досягається шляхом значного обсягу іронічних, саркастичних висловлювань, які за своєю психологічною суттю спрямовані на те, щоб піддати сумніву інформацію, яка транслюється офіційними інформаційними телеканалами.

Отже, смисловий потенціал відеозаписів, який пов`язаний з актуалізованими в суспільно-політичному дискурсі подіями та персонами, опосередковано спрямований на формування у адресата позитивної соціальної установки (ставлення) до збройної агресії Російської Федерації проти України.

14.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Постановою слідчого від 22.02.2023 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, оскільки ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого для проведення слідчих дій не з`явився, про причини своєї не явки та місця свого перебування не повідомив, в результаті проведених слідчих (розшукових) дій встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, вручені підозрюваному ОСОБА_6 у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, відповідно до вимог ст.ст. 278, 111, 133, 135 КПК України.

Крім того, сторона обвинувачення вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 незаконно перетнув державний кордон України та на даний час знаходиться на непідконтрольній території України, а саме у м. Москва Російської Федерації, що встановлено під час отримання результатів зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.02.2023, 15.02.2023 у зв`язку з чим винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність підозрюваного, не вручення йому повідомлення про підозру, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківської області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000306 від 31.07.2022, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що 14.02.2023 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також статтю 136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 22.02.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що на неодноразові виклики до слідчого для проведення слідчих дій не з`явився, про причини своєї не явки та місця свого перебування не повідомив, в результаті проведених слідчих (розшукових) дій встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим (а.с. 232-238).

З матеріалів клопотання вбачається, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_6 нарочно повідомлення про підозру у день його складення внаслідок не встановлення його місцезнаходження, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, а саме, повідомлення про підозру ОСОБА_6 14.02.2023 надіслано ОСОБА_6 за останнім відомим місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» № 992 (а.с. 219). Також, 14.02.2023 вказане повідомлення, згідно правил глав 6, 11 та 22 КПК України, вручено помічнику директора дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс» (а.с. 220). Крім того, 15.02.2023 відповідно до вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України, шляхом оголошення повного тексту повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї за місцем мешкання ОСОБА_6 його матері ОСОБА_13 , яка відмовилася отримувати повний текст вказаного повідомлення про підозру (а.с. 226-227).

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема, висновком співробітника Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Голобородька К.Ю. від 29.08.2022 (а.с. 30-37); стенограмою аудіо-відеозапису (а.с. 38-57); висновком комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення та експертизи відео-, звукозапису № 19565/19925/225/1808 - 1837/2998-2999 від 02.02.2023 (а.с. 69-205); протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.02.2023 (а.с. 206-208).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні сторона обвинувачення посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування / суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 3 ст. 436-2 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує також існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, органом досудового розслідування було надіслано за місцем реєстрації ОСОБА_6 повістки про виклик останнього до слідчого СУ ГУ НП в Харківській області на 20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023 для проведення відносно нього слідчих та інших процесуальних дій, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» № 956 (а.с. 224-225). На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_6 не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

З протоколу про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.02.2023, складеного старшим слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 вбачається, що у ході процесуальної дії використовуючи мережу Інтернет, на популярному відеохостингу «YouTube», встановлено канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », 14.02.2023 ОСОБА_6 розміщений відеозапис, тривалістю 1:31:39, в якому останній розповідає, що на даний час перебуває в м. Москва рф (а.с. 221-223).

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 22.02.2023 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_6 (а.с. 232-238).

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 22.02.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук (а.с. 239-245).

Вищевикладені обставини свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик здійснення впливу на експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що підозрюваний ОСОБА_6 наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на експертів чи спеціалістів з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 за його відсутності.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 376, 395, 579, 580 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000306 від 31.07.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1