ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2361/23
провадження № 1-кс/753/534/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської обл., громадянина російської федерації, з вищою освітою, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживаючого на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, що погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2023 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи як відвідувач в торгівельному залі гіпермаркету «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, пр-кт Петра Григоренка, 40, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244), вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу взяв товар з полиць, який належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: «Розетка 2-на з з з/к+шторки Schneider Electric Sedna Design, SDD312221, крем.», вартістю 196,67 грн. без ПДВ, та «Кран «SQUALO» кульовий кутовий для сантехприладів О1/2 х 3/4 Va Albertoni srl» вартістю 433,33 грн. без ПДВ, які останній помістив до особистих речей, що знаходились при ньому.

В подальшому, ОСОБА_5 направився до виходу з гіпермаркету, де пройшовши повз касову зону, не розрахувався за товар, який перебував при ньому. Дії останнього були викриті працівником служби безпеки гіпермаркету ОСОБА_7 , який намагався його зупинити. В подальшому, ОСОБА_5 від свого злочинного умислу не відмовився, а продовжив вчиняти активні дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, що виразились у застосуванні стосовно ОСОБА_7 засобу сльозоточивої та дратівної дії - газового балончику, (Pepper Spray Sabre Red М-60-ОС-S-IB), шляхом його розпилення в обличчя та дотримуючись злочинного умислу спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, почав тікати з місця вчинення злочину з викраденим товаром, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано працівниками служби безпеки гіпермаркету.

Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_5 міг завдати матеріального збитку ТОВ «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244) на загальну суму 630, 00 грн. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обгрунтоване наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

12.02.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

13.02.2023 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, яке того ж дня погоджено прокурором - процесуальним керівником ОСОБА_3 та вручено ОСОБА_5 у передбачений КПК України спосіб.

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_5 , в цілому не заперечуючи проти задоволення клопотання та встановлених обставин справи, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Заслухавши виступи учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 12.02.2023; протоколом огляду місця події від 12.02.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він є громадянином російської федерації, проживає на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи санкцію статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, суд вважає, що ризик переховування останнього є надзвичайно високим.

Водночас жодного обґрунтування існування ризиків незаконного впливу на свідків клопотання слідчого не містить, такі обставини не встановлені і в суді, а тому посилання на цей ризик є безпідставним.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то враховуючи, що ОСОБА_5 не має офіційного джерела доходу, має певні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України має місце, проте ступень його не є високим.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного, в даному випадку, не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який слід застосувати щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним застосувати другий за суворістю запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено в денний час доби, з покладенням обов`язків прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання.

Звільнити ОСОБА_5 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 12.04.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для контролю за поведінкою ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1