Провадження № 1-кс/204/2391/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

- вироком Ізюмського міжрайонного суду Харківської області від 17.10.2018 року за ч. 1 ст. 187 КК України засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.03.2022 року,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Достовірно знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.10.2022 року, приблизно о 16 год. 00 хв., точний час досудовим розслідування встановити не надалось можливим, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова 1, поблизу Славянського ринку, зі своїм рідним братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи повз цього ринку зустріли раніше їм не знайомих чоловіків ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після цього, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений з корисливих мотивів, визначивши предметом свого злочинного посягання майно, що належать потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 а саме: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A01 Core, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у робочому стані, без видимих пошкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 запропонували ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом розпити алкогольні напої. Погодившишь, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 попрямували на відкриту ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Після спільного розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_5 , маючи на меті довести свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, небезпечне в момент заподіяння, наніс руками ОСОБА_9 тілесні ушкодження в область голови, внаслідок чого, потерпілий впав на землю та втратив свідомість. Не зупиняючись на вказаному, ОСОБА_11 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, продовжував наносити ногами тілесні ушкодження в область голови та тулубу, після чого схилився над потерпілим та дістав з правого карману вдягнених на потерпілому штанів мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A01 Core, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у робочому стані, без видимих пошкоджень, та заволодів ним, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України. Цього ж дня, а саме 02.10.2022 ОСОБА_9 було доставлено до КП «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні І.І.Мечнікова» ДОР м. Дніпро, пл. Соборна, 14, де 03.10.2022 року, останній помер від отриманих внаслідок нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, у вигляді крововиливу під оболонку та в речовину головного мозку, дифузної травми головного мозку, внутрішньочерепної травми. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. З урахуванням викладеного, за сукупністю вчиненого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, а також нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець України, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні маючого неповнолітніх осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого. Вина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2. ст. 121, ч. 4. ст. 187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом потерпілої ОСОБА_12 ; допитом свідка ОСОБА_13 ; допитом свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 06.10.2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 ; допитом свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку Конишна від 05.10.2022 року; протокол огляду відео файлу від 06.10.2022 року; протокол обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.10.2022 року; а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. 07.10.2022 у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2. ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України та складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000661 від 03.10.2022 виникла необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики того, що він може вчинити дії передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного: Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: м. Сватове, Луганська область, яка наданий час знаходиться в тимчасовій окупації Російської Федерації, відповідно до переліку затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, від 25 квітня 2022 року, №75, а тому підозрюваний ОСОБА_5 постійного місця мешкання не має, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, після вчинення кримінального правопорушення виїхав до іншої області з метою переховування від органів досудового розслідування де був затриманий працівниками поліції. Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду., тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинення даного злочину безперешкодно може здійснювати тиск, погрожувати або ж іншим чином впливати на свідків, щодо зміни ними показань. Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, в ході досудового розслідування встановлено, що не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, що вказує на те, що перебуваючи на свободі останній, з метою отримання коштів для існування та забезпечення життя, може вчинити інші корисливі злочини. Передбачені кримінальним процесуальним кодексом України інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким чином, з метою запобігання вищеперерахованих ризиків виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосування насильства, та спричинило загибель людини. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Згідно положень п.1 ч.3 ст.199 КПК України, обставинами, які свідчать що заявлені ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є наступні фактичні дані, отримані під час досудового розслідування: під час досудового розслідування не спростовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; продовжує існувати ризик, що ОСОБА_5 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення та експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Беручи до уваги те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути змінений з вищевказаних підстав. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до її підзахисного домашній арешт, зазначивши, що зазначені у клопотанні ризики не доведені, підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

7 жовтня 2022 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 4 грудня 2022 року.

Постановою керівника Західної окружної прокуратури м Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_17 від 29 листопада 2022 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000661 продовжено до 7 січня 2023 року.

У судовому засіданні було встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти всановленому у судовому засіданні ризику.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, та наявність непогашеної судимості, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, та вчинити нове кримінальне правопорушення, а також те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 7 січня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 7 січня 2023 року.

Ухвалу направити до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1