Номер провадження 1-кп/754/546/23
Справа№754/584/23
Вирок

Іменем України

15 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участі захисника - ОСОБА_4

за участі потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002781 від 17.10.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда, Республіка Казахстан, громадянина України, українця, освіта середня, працюючого в ПП`Експеримент» на посаді електромеханіка ліфтів, вдівця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1ч.1 КК України ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286-1 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002781 від 17.10.2022 року.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 повідомили, що 06 лютого 2023 року, між ними була укладена угода про примирення, в якій обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286-1 КК України в обсязі та за обставин, викладених у обвинувальному акті від 16.01.2023 року, а потерпіла підтверджує, що вказані обставини вчинення кримінального правопорушення відповідають дійсності, крім того, сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, те, що кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди не завдано, шкоду завдану здоров`ю ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував на момент укладення угоди у повному обсязі. Також сторони під час укладення угоди погодили покарання та були ознайомлені з наслідками укладення угоди.

Судом встановлено, 16 жовтня 2022 року приблизно о 20.05год., ОСОБА_6 будучи особою, яка керує транспортним засобом - перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння - знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, рухаючись у другій смузі для руху, від правого краю проїзної частини, по проїзній частині проспекту Лісового, зі сторони вул. Братиславська в напрямку вул. Кубанської України, в порушення вимог п.п.2.3«б»,2.9«а»,4.16а,18.1,16.2 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, своїми діями створив небезпеку для руху пішоходів, здійснюючи маневр повороту праворуч на проїзну частину вул. Мілютенка в напрямку вул. Курчатова, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим поблизу будинку № 23 по пр. Лісовий в м. Києві, що був позначений дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 («Пішохідний перехід») і дорожньою розміткою 1.14.1 («Зебра»), продовжуючи рух, при цьому не надав перевагу для руху пішоходу ОСОБА_5 , яка в цей час пересікала проїзну частину по вказаному пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, і мала перевагу в русі під час переходу проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого ОСОБА_6 , вчинив наїзд на останню.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримала: закриту травму лівої гомілки у вигляді підголівчастого перелому малогомілкової кістки, яке відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Під час руху водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 4.16 «а» та 18.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України.

Згідно правил дорожнього руху України:

підпункт «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом,у дорозі»;

підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

підпункт «а» пункту 4.16 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами»;

пункт 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека».

пункт 16.2 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, і повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Порушення водієм ОСОБА_6 , вимог п.п.2.3«б»,2.9«а»,4.16а,18.1,16.2 Правил дорожнього руху України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_5 , тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 , порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.286-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник повідомив, що між обвинуваченим, з одного боку, та потерпілим, з іншого боку укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України, та просив ухвалити вирок на підставі вказаної угоди.

Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди заперечував. Зазначив, що призначення обумовленого сторонами угоди покарання з застосуванням положень ст.69 КК України, суперечить положенням КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 наполягали на затвердженні угоди про примирення .

Перед ухваленням рішення з приводу угоди про примирення, судом під час засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.ч.4,5ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, потерпілий немає претензій до обвинуваченого, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид і розмір покарання.

Умовами угоди правильно враховано, що ОСОБА_6 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю злочину надаючи повні, докладні покази з приводу обставин кримінального правопорушення та повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, а тому, укладення угоди не суперечить вимогам ч.3ст.469 КПК України.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, добровільно відшкодував спричинену шкоду в сумі 100000грн., готовий надалі допомагати потерпілій у подоланні наслідків ДТП. Також суд бере до уваги вік обвинуваченого, його сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини інваліда, яка потребує постійного стороннього нагляду, наявність постійного місця роботи, позитивні характеристики та інші обставини, які характеризують його як особу.

Встановлено також обставини, які, згідно з вимогами ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

При цьому судом враховуються і положенняст.69 КК України, відповідно до яких за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті).

При узгоджені виду та міри покарання сторони угоди, крім врахування сукупності пом`якшуючих обставин, перелічених в обвинувальному акті, та відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, раніше не судимого, виходили з того, що таке покарання має відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим у Розділі XI Загальної частини КК України (ст.ст.65-73), а також з того, що відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Сторони угоди просили суд взяти до уваги форму вини ОСОБА_6 , зокрема те, що скоєний ним злочин є необережним; ступінь тяжкості вчиненого ним діяння та наслідки його вчинення тілесні ушкодження середньої тяжкості; дані про його особу позитивні характеристики, відсутність судимостей, сімейний стан, який має на утриманні неповнолітню дитину інваліда, і стан здоров`я; обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують; його ставлення до цього порушення, а саме: відверте визнання своєї провини в скоєному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд свої поведінки, повне розуміння негативних наслідків скоєного та бажання їх усунути. В угоді сторони зазначили, що ОСОБА_6 з першого дня прагнув виправити наслідки скоєного, зокрема, систематично відвідував потерпілу в лікарні, надавав медичну допомогу, приймав активну участь у проходженні лікування потерпілою, відшкодовував завдані своїми діями збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що розуміє, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен понести покарання за свої дії, але при цьому потерпіла просить врахувати ставлення обвинуваченого до скоєного та систематичну допомогу, яку той надавав, продовжує надавати та буде їй надавати у подальшому. Потерпіла повідомила, що наразі обвинувачений вже відшкодував їй 100000грн., а тому вона відмовилась від поданого цивільного позову.

В свою чергу обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та беззастережно, ніякі обставини кримінального провадження не оспорював, вчергове вибачився перед потерпілою та обіцяв останній докласти максимум зусиль зі свого боку для відновлення його здоров`я, запевняв, що вартість всіх подальших необхідного курсу лікування будуть ним відшкодовуватись.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 не мають взаємних претензій, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який має постійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню доньку інваліда, суд вважає, що у даному випадку можливо прийняти позитивне рішення щодо затвердження угоди про примирення з застосуванням покарання за вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.286-1 КК України, обумовленого та запропонованого суду сторонами угоди, із застосуванням ст.69 КК України, а саме штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки.

Суд вважає, що зміст укладеної угоди про примирення жодним чином не суперечить інтересам суспільства, у ній повною мірою забезпечено баланс інтересів сторін угоди про примирення для цілей норм ч.3ст.469,п.7ст.474 КПК України. Обґрунтованих підстав, як стверджує у запереченнях прокурор, обмежувати дію принципу диспозитивності у цьому конкретному кримінальному провадженні суд не встановив. Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст.ст.65-67,69 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч.2 ст.53 КК України.

Цивільний позов в рамках провадження не заявлено, запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2022 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати за проведені судові експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 69,286-1 КК України, ст.ст.314,368,370,374,469,474-475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 06 лютого 2023, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286-1 КК України та призначити покарання, із застосуваннямч.1ст.69 КК України, у вигляді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2022 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати за проведені судові експертизи в розмірі 6070грн.04коп. стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

Речові докази: СД-диски зберігати при матеріалах справи, автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ст.ст.394,424,469,474 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: