Єдиний унікальний номер судової справи 201/6043/20
Номер провадження 1-кс/201/141/2023
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України.

У своїй заяві про відвід захисник зазначив, що у провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України.

Разом і тим, постановою судді ОСОБА_5 від 23.09.2020р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Зазначена постанова суду набрала законної сили і ОСОБА_3 не оскаржувалася.

Відповідальність за ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози^ образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 126-1 КК України відповідальність передбачено також за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Захисник вважає, що суддя ОСОБА_5 вже прийняв рішення про винуватість ОСОБА_3 за тими ж обставинами, які підлягають встановленню під час розгляду кримінальної справи. Суддя встановив своєю постановою факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства, тобто факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 , який підлягає доказуванню в межах кримінального провадження, вже був встановлений суддею.

Отже виникають обґрунтовані сумніви, щодо неупередженості судді при встановленні винуватості ОСОБА_3 , що, в свою чергу, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України є підставою для відводу судді.

Адвокат ОСОБА_4 надав заяву, у якій підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , просив її задовольнити, просив заяву слухати без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 надав заяву, у якій підтримала заяву захисника та вважала за доцільне відвести суддю ОСОБА_5 від участі у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_3 .

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду заяви повідомлялися належними чином.

Вивчивши позиції учасників кримінального провадження, дослідивши викладені у заяві захисника доводи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

Положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02), зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Із дослідженого судом обвинувального акта відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що в основу його обвинувачення покладені постанови суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якими ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 23.09.2020р. у справі № 201/9136/20 (провадження № 3/201/4287/2020), яка набрала законної сили 06.10.2020р. визнано винуватим ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_7 ) та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Отже, наведені обставини, хоча і не свідчать про вчинення суддею ОСОБА_5 дій, які свідчили б про необ`єктивність судді по даній справі, однак вже прийняте рішення суддею ОСОБА_5 про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства відносно потерпілої - своєї дружини ОСОБА_7 , можуть викликати обґрунтовані сумніви у сторони захисту щодо неупередженості судді під час розгляду обвинувального акта.

З урахуванням наведеного, з огляду на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, Висновок № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, з метою усунення будь-якого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 у будь-якого учасника судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд приходить до висновку, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді зазначеного обвинувального акту є обґрунтованими і такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, (єдиний унікальний номер судової справи 201/6043/20) слід передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України, передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 80-82 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України задовольнити.

Відвести суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 201/6043/20).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.06.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 201/6043/20) - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 17 годині 00 хвилин 19 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1