ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1916/22 Справа № 202/7526/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянув у закритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000878 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного за ч.4 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 17 жовтня 2022 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) строком до04 години 30 хвилин 12 грудня 2022 року, без визначення застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 за ч.4 ст. 405 КК України та наявністю ризиків, що останній може: переховуватися від суду та слідства, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків чи потерпілого, які разом проходять військову службу, вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, врахувавши обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу. На підставі ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив заставу.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 домашній арешт або визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вимоги апеляційної скарг обґрунтовані тим, що рішення слідчого судді постановлено з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки прокурором не доведено неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, наявність ризиків є необґрунтованими, так як ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утримані малолітню дитину, постійне місце проживання, де характеризується позитивно, є учасником бойових дій, а також матеріальна шкода не завдана, а вина не доведена. Разом з цим, захисник вважає, що слідчий суддя повинен був визначити розмір застави.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Першим СВ (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000878 від 14 жовтня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України(а.с.12)
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 за ч.4 ст.405 КК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, що останньому знайомі свідки та потерпілий з якими разом проходив військову службу, покази яких суд бере до уваги під час розгляду кримінального провадження по суті, а також підозрюваний перебуваючи на службі може мати підтримку серед інших військовослужбовців, самокалічити себе або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи чи іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Стосовно доводів апеляційної скарги про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу враховуючи характеризуючі дані про останнього, то апеляційний суд зазначає, що такі дані мають місце, однак прокурором слідчому судді було доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжний заходів запобігаю встановлених ризиків, із врахуванням обґрунтованої підозри та наявності ризиків. У зв`язку з чим, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Доводи про можливість визначення розміру застави ОСОБА_7 є безпідставними, так як останній підозрюється у вчиненні злочину із спричиненням насильства, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, дає можливість не визначати розмір застави, а також враховуючи вимоги вказаної частини статті, в якій зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402- 405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Істотних порушень КПК України, під час апеляційного перегляду, які б були підставою для скасування рішення слідчого судді не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч.4 ст. 405 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4