Справа № 317/2469/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.06.2012 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 30.11.2012 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2016 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника ДУ «БВК (№ 99)» про приведення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.11.2012 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII щодо пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.10.2022 вказане подання було розподілено головуючому судді ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження Запорізького районного суду Запорізької області від 21.11.2022 № 101-к-2022 подання ДУ «БВК (№ 99)» про приведення вироку у відповідність відносно ОСОБА_3 було передано на перерозподіл у зв`язку з тривалим перебуванням головуючого судді ОСОБА_4 на лікарняному.

Прокурор, представник ДУ «БВК (№ 99)», засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, прокурор надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечували.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ст. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, яким було внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання ОСОБА_3 частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2012 та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року до ч. 1 ст. 185 КК України внесені зміни, згідно з якими таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги зміни у законодавстві, відповідно до яких встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_3 і визначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Враховуючи зміни у законодавстві та вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.11.2012, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно залишити у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 5, 70-72, 74, 185 КК України, ст. 107, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Привести у відповідність вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

В іншій частині вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року, в тому числі й щодо визначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, а також щодо застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1