Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 284/53/16
Провадження № 1-і/286/7/22
У Х В А Л А

11.11.2022 року
Овруцький районний суд Житомирської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Овручі клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Червневе Мукачівського району Закарпатської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , засудженої вироком Житомирського апеляційного суду від 06.11.2019 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, про застосування амністії та звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
28.09.2022 року до Овруцького районного суду Житомирської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування амністії відповідно Закону України про амністію у 2022 році та звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджена своє клопотання підтримала, просила його задоволити і звільнити її від відбування покарання за амністією з мотивів того, що вона відбула 2 роки іспитового строку та 8 місяців позбавлення волі.
Захисник в судовому засіданні клопотання засудженої підтримала, просила його задоволити, застосувавши до засудженої амністію на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», покликаючись зокрема на те, що ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 03.10.2019 року, яка не скасована, засуджену було звільнено від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням дворічного іспитового строку.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженої заперечив, посилаючись на те, що Закон України про амністію у 2022 році не приймався, а дія положень чинних законів про амністію, зокрема Закону України «Про амністію у 2016 році» на засуджену не поширюється, тому застосування амністії до останньої неможливе.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до положень ч.1 ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07.09.2017 року.
Враховуючи вимогу засудженої у клопотанні про застосування Закону України про амністію у 2022 році, суд звертає увагу учасників процесу, що закон про амністію після Закону України «Про амністію у 2016 році», в тому числі і у 2022 році, Верховною Радою України на даний час не приймався.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 04.09.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнено її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 6410,37 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2017 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 04.09.2017 року залишено без змін.

Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 03.10.2019 року засуджену було звільнено від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням дворічного іспитового строку.

Проте постановою Верховного суду України від 21.05.2019 року касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2017 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зокрема підставою скасування ухвали апеляційної інстанції стала необґрунтованість застосування до засудженої інституту умовного звільнення, що суперечить засадам покарання та його меті.

Внаслідок нового розгляду вироком Житомирського апеляційного суду від 06.11.2019 року скасовано вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 04.09.2017 року в частині призначеного покарання і ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання 5 років позбавлення волі, ухвалено початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, в решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 25.06.2020 року вирок Житомирського апеляційного суду від 06.11.2019 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженої без задоволення.

Кримінальне правопорушення за вироком суду вчинено ОСОБА_5 20.09.2015 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» 07.09.2017 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з моменту приведення вироку Житомирського апеляційного суду від 06.11.2019 року до виконання, що зі слів засудженої мало місце з 23.02.2022 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» .

На момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» станом на 07.09.2017 року ОСОБА_5 не була засуджена до реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, так як вироком Овруцького районного суду від 04.09.2017 року була звільнена від відбування покарання з випробуванням і цей вирок не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку, а в наступному і скасуванням в частині призначеного покарання.

На даний час ОСОБА_5 відбуває призначене їй 06.11.2019 року вироком апеляційного суду покарання за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

До ОСОБА_7 не може бути застосована жодна з підстав амністії, передбачених Законом України «Про амністію у 2016 році», так як її випадок не відповідає жодній з умов звільнення від відбування покарання, визначених у Законі України «Про амністію у 2016 році». Зокрема ОСОБА_5 засуджено за умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк менше десяти років, однак на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вона не є такою, що відбула не менше половини призначеного строку основного покарання, як цього вимагає стаття 4 вказаного Закону.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення останньої від подальшого відбування покарання.

Таким чином, враховуючи відсутність необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженої положень Закону України «Про амністію у 2016 році», а також те, що закон про амністію після Закону України «Про амністію у 2016 році», в тому числі у 2022 році, Верховною Радою України на час розгляду даного клопотання не приймався, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженої.

На підставі викладеного та керуючись ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Збаразька виправна колонія №63» для відома та вручення засудженій ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженою - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1