№ 207/2662/22
№ 1-кп/207/424/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янське (колишня назва - Дніпродзержинськ) в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000468 за звинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995р. «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства України обвинувачений ОСОБА_5 не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піску, який відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року (із змінами від 28.12.2011 року за №1370) про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення є неметалічною вогнетривкою сировиною та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так, ОСОБА_5 , 21 вересня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) згадав про те, що на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться в смт. Карнаухівка неподалік від пляжу «КОВШ», на поверхні землі знаходяться родовища корисних копалин, а саме піску, видобування яких на даний час ніким не проводиться, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення з зазначеної території.

21.09.2022 року близько 08.20 годині ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, діючи умисно, з корисливих мотивів, сів на електричний потяг «Кам`янське - Дніпро» та приблизно о 09.00 годині, маючи при собі одну совкову лопату та 30 (тридцять) поліпропіленових мішків, заздалегідь підготовлених ним для незаконного видобування піску прибув на ділянку місцевості (піщаного кар`єру), що розташована на відстані приблизно двох кілометрів від вулиці Ширшова в смт. Карнаухівка, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), у період часу з 09.00 по 11.30 годин здійснив видобуток піску загальною вагою 1625 кг та завантажив його у 30 (тридцять) поліпропіленових мішків та, в момент видобування піску протиправну діяльність ОСОБА_5 було зупинено працівниками поліції.

Таким чином, 21.09.2022 року у період часу з 09.00 год. по 11.30 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску з ділянки місцевості (піщаного кар`єру), що розташована на відстані приблизно двох кілометрів від вулиці Ширшова в смт. Карнаухівка, у порушення ст.ст. 15, 16 Кодексу України «Про надра», не маючи дозволу на користування земельною ділянкою для цілей, пов`язаних з використанням надр і належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, вчинив незаконне видобування піску, загальною вагою 1 625 кг, який відповідно до протоколу випробувань №464-469/26.09/22/09 від 26 вересня 2022 року Дослідження гранулометричного складу піщаних зразків відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і відноситься до категорії неметалична сировина вогнетривка.

До початку судового засідання, 28 вересня 2022 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 240 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному за участю його адвоката ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Суд, заслухавши сторони провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, від яких потерпілих немає.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченим винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 2 ст. 240 КК України, відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 240 КК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2022 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Речові докази :
- 30 (тридцять) поліпропіленових мішків з вмістом піску, які заповнені на 2/3, які опечатано паперовими бирками, передані на зберігання до камери схову ВП №2 Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 000719 - передати у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 23.09.2022 року;
- совкову лопату, яку опечатано паперовою биркою, передану на зберігання до камери схову ВП №2 Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 000719 - передати у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 23.09.2022 року;
- 3 зразки піску з мішків, які поміщено та опечатано до спец. пакетів НПУ SUD 2046968, SUD 2046967 та SUD 2046966 - передати у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 23.09.2022 року;
- 3 зразки піску з кар`єру, які поміщено та опечатано до спец. пакетів НПУ SUD 1046812, SUD 1046814 та SUD 1046813 - передати у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 23.09.2022 року.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1