г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1062/23
Номер провадження 1-кс/213/201/23
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000019, за ознаками ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець, звільнений з займаної посади та відносно якого призупинена військова служба та виключено з списку особового складу вч НОМЕР_1 , офіційно не працює, має малолітню дитину яка проживає окремо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно наданих відомостей не судимого, відносно якого 09.02.2023р. направлено до суду обвинувальний акт за ст. 309 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та впливати на свідків, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що з 31.12.2022р. проживала разом з ОСОБА_5 , він офіційно не працював, мав неофіційні підробітки. Не бачила, щоб він спілкувався зі своєю дитиною, знає що мати дитини проти їх спілкування. Характеризувала його як доброго, уважного, хазяйновитого. Зазначила, що вона з початку війни не працює, її утримують родичі, за рахунок пенсій та заробітної платні.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, У провадженні CВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000019 від 02.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту та отримання прибутку, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав у невстановленої особи не менше 4 полімерних трубочок, запаяних з обох боків, в котрих знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Після чого, ОСОБА_5 почав незаконно зберігати при собі придбану психотропну речовину, та прослідував до пр. Південний в Інгулецькому раоні м. Кривого Рогу, таким чином продовжив їх незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

21.03.2023 в період часу з 12:57 години до 13:44 години, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 , перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_8 одну пластикову трубочку з кристалічною речовиною, запаяну з обох боків за грошові кошти у сумі 400 гривень.

Згідно висновку експерта СЕ-19/104-22/10924-НЗПРАП від 22.03.2022, надана кристалічна речовина, що містилась в одному фрагменті прозорої полімерної трубочки, запаяної з обох боків, масою 0,0440 грама містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну, в наданій на експертизу речовині, становить 0,0274 грама.

21.03.2023 з метою припинення вчинення злочину ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. 22.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за ознаками: незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, що підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення свідкам особи для впізнання, матеріали за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини метамфетамін у підозрюваного, вилучені з місця проведення контролю за вчиненням злочину речові докази у виді пластикової трубочки з психотропною речовиною у кількості 1 шт., висновком судової експертизи психотропних речовин, показаннями підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 307 ч.1 КК України строк від 4 до 8 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, має дитину, яка проживає окремо, доказів утримання дитини ним не надано. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, перебував на військовій службі, отримав поранення, проходив у зв`язку з цим лікування, з медичного закладу був виписаний за порушення режиму. З військової частини надано негативну характеристику на ОСОБА_5 . Згідно матеріалів клопотання в лютому 2023р. відносно ОСОБА_5 до суду направлено обвинувальний акт за ч.1 ст. 309 КК України, обвинувачений вказав, що винесено вирок та призначено покарання у вигляді штрафу. В той же час суду не надано копії вироку, тому вважається не судимим, наявність судимості стороною обвинувачення не підтверджено.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, підозрюваний може вчинити інші злочини та може впливати на свідків.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, що свідчить про можливість останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від виконання ним покладених процесуальних обов`язків та покарання, оскільки ОСОБА_5 не одружений, є дитина але дитина проживає окремо, та зі слів свідка вона за час проживання з ОСОБА_5 не бачила, щоб він з нею спілкувався; щодо свідка ОСОБА_7 , то вона проживала з ОСОБА_5 не тривалий час, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Крім того, вчинення тяжкого злочину завжди викликає у суспільстві значний резонанс, обґрунтоване занепокоєння громади, а тому згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» встановлено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що під час досудового розслідування свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та залучений для проведення оперативної закупки свідок ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки, надали у відношенні підозрюваного викривальні покази у вчиненні ним даного кримінального правопорушення і так, як підозрюваний може бути знайомий з даними свідками, а також те, що вони ще не допитані під час судового розгляду, то з метою покращення свого становища або уникнення кримінальної відповідальності не виключена можливість того, що ОСОБА_5 може впливати на даних свідків, створюючи загрозу їх життю та здоров`ю. Крім того, у разі встановлення підозрюваним особи, яка добровільно погодилась викрити його злочинну діяльність та була закупником наркотичного засобу під час проведення оперативної закупки, то не виключена можливість того, що ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на даного свідка, створюючи загрозу його життю та здоров`ю.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, має одним з основних джерел його доходів провадження злочинної діяльності пов`язаної з незаконним збутом психотропних речовин, то не виключна можливість того, що підозрюваний продовжить вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того відносно підозрюваного до суду в лютому 2023р. направлено обвинувальний акт за ч.1 ст. 309 КК України, що також характеризує особу ОСОБА_5 , та підтверджує даний ризик.

Стороною захисту не спростовані вказані ризики, та не доведено наявність тісних соціальних зв`язків.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. В данному випадку покарання за ч.1 ст. 307 КК України передбачено від 4 до 8 років позбавлення волі. Злочин є тяжким.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, що посилюється введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного. Слід визначити альтернативний вид запобіжного заходу заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах кримінального провадження № 0000019, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 19.05.2023р.

Визначити розмір застави 107360 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_5 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора; з,являтись на виклики суду та слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Виконання ухвали покласти на ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1