Справа № 305/672/22
Провадження по справі 1-кп/305/283/22

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2021 року за № 0000303 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке він в ході судового розгляду категорично заперечив. Суть пред`явленого обвинувачення така.

11 жовтня 2021 року близько 18 год 16 хв, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи вантажним автомобілем марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , в урочищі «Перенизь», що поруч з селом Кваси, Рахівського району, Закарпатської області транспортуючи деревину, ніби-то порушив грубо вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3, 21.9, 21.11 «а» Правил дорожнього руху України, саме:

- п. 1.5 Правил дорожнього руху України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.3 Правил дорожнього руху України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 21.9 Правил дорожнього руху України - перед поїздкою водій вантажного автомобіля повинен проінструктувати пасажирів про їх обов`язки та правила посадки, висадки, розміщення і поведінки в кузові. Починати рух можна, лише переконавшись, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів.

- п. 21.11 «а» Правил дорожнього руху України - забороняється перевозити: пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, водій ОСОБА_6 , під час керування транспортним засобом, не проінструктувавши попередньо пасажирів (зазначено пасажирів у множині) допустив рух, не переконавшись у безпеці пасажира ОСОБА_9 , якого незаконно перевозив на передній правій підніжці автомобіля, після чого у той час, коли ОСОБА_9 знаходився на відстані близько 2 метрів від правої передньої підніжки автомобіля зробив спробу заскочити на неї, проте послизнувся та впав під колеса автомобіля, маючи можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду з моменту виникнення небезпеки не вжив заходів для своєчасної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на голову та тіло останнього правим колесом середньої осі автомобіля, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді: саден волосистої частини голови та обличчя, крововиливу в м`які тканини в обох тім`яно-скроневих ділянках, саден правої бокової поверхні черева, тазу, множинних переломів ребер, двобічного розриву печінки, відкритої чарепно-мозкової травми, у вигляді багато уламкового перелому кісток основи та склепіння черепа, субдуральної гематоми, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням речовини головного мозку, від яких настала смерть потерпілого на місці події.

Внаслідок саме за таких обставин, настала смерть ОСОБА_9 на думку органу досудового розслідування знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_6 та порушенням ним вимог Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Натомість в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом здобуто та встановлено скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 за інших обставин.

11 жовтня 2021 року водій ОСОБА_6 близько 18 год займався перевезенням деревини, на прохання свого товариша ОСОБА_9 . Так, керуючи завантаженим деревиною вантажним власним автомобілем моделі «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , в урочищі «Перенизь», що поруч з с. Кваси, Рахівського району, Закарпатської області, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.3, 21.9, 21.11 «а» Правил дорожнього руху України, що виразилося:

- п. 1.5 Правил дорожнього руху України «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3 Правил дорожнього руху України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 21.9 Правил дорожнього руху України - перед поїздкою водій вантажного автомобіля повинен проінструктувати пасажирів про їх обов`язки та правила посадки, висадки, розміщення і поведінки в кузові. Починати рух можна, лише переконавшись, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів.

- п. 21.11 «а» Правил дорожнього руху України - забороняється перевозити: пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла.

Таким чином, водій ОСОБА_6 , під час керування вказаним автомобілем не проінформувавши пасажира ОСОБА_9 , який незаконно мав намір заскочити на передню праву підніжку під час руху автомобіля, знаходячись на відстані близько 2 метрів, проте послизнувшись впав на землю, маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку та маючи технічну можливість зупинити транспортний засіб, до місця наїзду з моменту виникнення йому небезпеки, не вжив заходів для своєї зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, транспортний засіб притиснув тіло та голову правим колесом середньої осі автомобіля, спричинивши ділянок осадження волосистої частини голови та обличчя, крововиливу в м`які тканин в обох тімяно-скроневих ділянках, багатоуламкового перелому кісток основи та склепіння черепа, субдуральної гематоми, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок здавлення між тупими твердими предметами з необмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути колеса автомобіля та підлеглий грунт, та вкладаються в строк події, що мала місце 11.10.2021 року.

Вище вказані тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному, зв`язку з настанням смерті його і відносно до живих осіб та згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.п. 2. 1.1 відносяться до тяжких тілесних пошкоджень.

Саден правої бокової поверхні черева та тазу, множинних переломів ребер, двобічного гемотораксу, розриву печінки.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок здавлення між тупими твердими предметами з необмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути колеса автомобіля та підлеглий грунт, та вкладаються в строк події, що мала місце 11.10.2021 р.

Вище вказані тілесні пошкодження не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті його і відносно до живих осіб та згідно з Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.1.1 та належить до тяжких тілесних пошкоджень.

Згідно з висновком експерта № 2112 судово-токсикологічного дослідження від 21.10.2021 р. в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 4.33 %, що по відношенню до живих осіб відноситься до тяжкого отруєння алкоголем. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 яких-небудь хронічних захворювань які б могли спричинити смерть не виявлено.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Зокрема, пояснив суду, що 11.10.2021 року біля 18 год керував завантаженим дровами автомобілем марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 у урочищі «Перенизь», що неподалік с. Кваси Рахівського району, Закарпатської області в цей день у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Під час їзди, маючи намір виїхати в темну пору доби з ложбини на лісову грунтову дорогу, їдучи зі швидкістю 5 км/год йому усно допомагав при маневрі ОСОБА_9 , який знаходився поруч з автомобілем на віддалі 2 м.

Будучи зосередженим на керуванні автомобілем, не міг бачити того що в цей час ОСОБА_9 самовільно мав заскочити справа по руху автомобіля на підніжку, але посковзнувшись впав на землю, а керований ним автомобіль середньою віссю фактично придавив тіло ОСОБА_9 до пенька, почувши крики він зупинив автомобіль та виявив тіло ОСОБА_9 вже без свідомості.

Мав намір надати необхідну медичну допомогу потерпілому, але потерпілий не приходячи до тями помер.

Щиро розкаюється сприяв, родині ОСОБА_9 у наданні посильної матеріальної допомоги. Категорично заперечив вживання алкоголю в той день та керуванні у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_8 , яка була дружиною померлого ОСОБА_9 в судові засідання не з`являлася за винятком підготовчого судового засідання, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, вказавши, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого немає. Просила ОСОБА_6 суворо не карати.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_10 показав суду, що в якості дізнавача був у складі оперативної групи, куди входили слідчий та оперативний працівник, був при огляді місця ДТП в урочищі «Перенизь», 10.10.2021 року, де водій автомобіля марки «Урал 375», ОСОБА_6 нібито вчинив наїзд на пасажира ОСОБА_11 , який оступившись при намірі заскочити на підніжку керованого автомобіля впав під автомобіль який його переїхав. Перебуваючи поруч з водієм ОСОБА_6 , відчув запах алкоголю з його ротової порожнини. В послідуючому направив водія ОСОБА_6 для проходження медичного освідчення, де було виявлено стан алкогольного сп`яніння.

Допит свідка ОСОБА_12 не проводився з тих підстав, що прокурор відмовився від його допиту в ході судового слідства.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у вчиненому, вина ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого стверджується наступними дослідженими в ході судового слідства належними та допустимими доказами, які надані стороною обвинувачення:

-витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що 12.10.2021 року повідомлено про те, що 11.10.2021 року о 18 год 16 хв в урочищі «Перенизь», що поблизу с. Кваси, Рахівського району, Закарпатської області мало місце ДТП за участю водія ОСОБА_6 , який керував вантажним автомобілем марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , зі смертельним наслідком (а.с.90);

-протоколом огляду місця ДТП від 11.10.2021 року слідує, що в урочищі «Перенизь», було виявлено вантажний автомобіль марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , під час огляду вантажного автомобіля з правої сторони під задніми колесами виявлено тіло потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 . (а.с. 72-80);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.10.2021 року ОСОБА_6 , було затримано о 02 годині 15 хвилин. (а.с. 95-98);

-ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2021 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою на два місяці з визначенням грошової застави в сумі 71 370 грн (а.с. 99-102);

-протоколом огляду трупа від 12.10.2022 року, оглянуто труп ОСОБА_9 з описаними ознаками тілесних ушкоджень (а.с. 106-107);

-висновком експерта № 108 від 12.10.2021 року, слідує, що що смерть гр-на ОСОБА_9 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкового перелому кісток основи та склепіння черепа, субдуральної гематоми, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті його. Дана причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа: ділянок осадження волосистої частини голови та обличчя, крововиливу в м`які тканин в обох тімяно-скроневих ділянках, багатоуламкового перелому кісток основи та склепіння черепа, субдуральної гематоми, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, набряку речовини головного мозку також даними додаткових судово гістологічних методів дослідження (Виразні дегенеративні зміни у речовині головного мозку. Множинні периваскулярні геморагії. Набряк речовини головного мозку).

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ділянок осадження волосистої частини голови та обличчя , крововиливу в м`які тканин в обох тімяно-скроневих ділянках, багатоуламкового перелому кісток основи та склепіння черепа , субдуральної гематоми, забою головного мозку , субарахноїдального крововиливу. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок здавлення між тупими твердими предметами з необмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути колеса автомобіля та підлеглий грунт, та вкладаються в строк події, що мала місце 11.10.2021 року.

Вище вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті його і відносно до живих осіб та згідно з Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.п. 2. 1.1 належать до тяжких тілесних пошкоджень.

Саден правої бокової поверхні черева та тазу, множинних переломів ребер, двобічного гемотораксу , розриву печінки.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок здавлення між тупими твердими предметами з необмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути колеса автомобіля та підлеглий грунт , та вкладаються в строк події , що мала місце 11.10.2021 р.

Вищевказані тілесні пошкодження не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті його і відносно до живих осіб та згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.1.1 та відносяться до тяжких тілесних пошкоджень.

-згідно з висновком експерта № 2112 судово-токсикологічного дослідження від 21.10.2021 р. в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 4.33 %, що по відношенню до живих осіб відноситься до тяжкого отруєння алкоголем. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 яких-небудь хронічних захворювань які б могли спричинити смерть не виявлено. (а.с. 121-126);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.10.2021 року, встановлено, що освідчений ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 127);

-висновком експерта № 2170 від 12.10.2021 року при проведені судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянина ОСОБА_6 не виявлено: метиловий, етиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери. Забір крові проведено: 12.10.2021 р. о 02 год 10 хв (а.с. 128-130);

-висновком експерта № СЕ-19/107/22/1572-ТР від 18.03.2022 року, одягу трупа ОСОБА_9 , не встановлено, що сліди на ньому та нашарування залишені слідами протектора шин автомобіля, однак деякі розриви на ньому могли виникнути при наїзді колеса автомобіля. (а.с. 133-148);

-протоколом слідчого експерименту від 16.11.2021 року за участю суд. Експерта було відтворено обставини ДТП, що мало місце 11.10.2021 року в урочищі «Перенизь», з участі свідка ОСОБА_13 (а.с. 149-152);

-протоколом слідчого експерименту від 16.11.2022 року за участі ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 відтворено обставини ДТП, що мало місце 11.10.2021 року, де обвинувачений добровільно та без спонукань відтворив обставини автопригоди (а.с. 155-158);

-висновком експерта № 9935 від 24.11.2021 року, стверджено, що системи рульового керування, гальмівної та ходової частини, освітлення, сигналізації вантажного автомобіля марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані та могли виконувати свої функції. (а.с. 161-164);

-висновком експерта № 9936 від 25.11.2021 року, стверджено: водій ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.1. ПДРУ.

Водій автомобіля марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , не мав технічної можливості уникнути даної пригоди, оскільки в темну пору доби, навіть через праве дзеркало заднього виду ОСОБА_6 не мав можливості побачити пішохода ОСОБА_9 , який мав намір вистрибнути на праву передню підніжку автомобіля марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 .

З технічної точки зору причиною виникнення даної пригоди стали обставини, пов`язані з тим, що пішохід ОСОБА_9 маючи намір вискочити на підніжку автомобіля марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого розпочинав рух, підковзнувшись впав під автомобіль, при цьому наїзду на нього не було. Тому дії пішохода ОСОБА_9 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання даної пригоди. (а.с. 167-168);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2021 року, особисто прокурором ОСОБА_5 , проведено обставини видимості з кабіни автомобіля з місця водія та видимості з урахуванням часу доби на момент події. (а.с. 169-171);

-повідомленням про неможливість проведення експертизи від 11.02.2022 року №с СЕ-19/107-21/11079-ІТ стверджено, про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 178-179);

-протоколом про проведення слідчого експерименту від 23.03.2022 року особисто проведеним за участі прокурора ОСОБА_5 проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення вихідних даних. (а.с. 185-186);

-висновком експерта № СЕ-19/107-22/2498/ІТ від 01.04.2022 стверджено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Урал-375» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації, при заданих експерту вихідних даних, водій автомобіля марки «Урал-375» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , мав технічну можливість зупинити свій транспортний засіб до місця наїзду шляхом зупинки автомобіля своєчасним застосуванням екстреного гальмування, в момент виникнення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору, при умові розвитку дорожньо-транспортної пригоди заданій експерту у вихідних даних, дії водія автомобіля марки «Урал-375» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , який не дотримався вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не застосував своєчасно екстренне гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху, є у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-тpaнcпopтнoi пригоди. (а.с. 189-195).

На підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_6 органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої особи, стороною обвинувачення долучено до матеріалів справи слідуючі докази, які досліджені судом, зокрема:

-висновок експерта № 2170, який прокурор ОСОБА_4 надавши суду для огляду та дослідження, особисто просив визнати неналежним та недопустимим доказом, оскільки він здобутий в незаконний спосіб, тобто з порушенням вимог ст. 88 КПК України - внаслідок відсутності постанови про відібрання крові в обвинуваченого;

-висновок від 12.10.2021 року щодо медичного огляду ОСОБА_6 проведено особою іменуємою ОСОБА_14 освідченого та надано висновок про перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок суд визнає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не містить посилання на кількісний показник степеню алкогольного сп`яніння, чи цей степінь є у межах допустимості, не встановлених, окрім того у ньому не зазначено, яким саме способом встановлено/визначено ступінь алкогольного сп`яніння, вказаний висновок не вручено ОСОБА_6 .

Наданий прокурором та досліджений судом висновок щодо результатів медичного огляду з метрою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.10.2021 ОСОБА_6 ствержено, шо такий перебував у стані алкогольного сп`яніння без зазначення кількості проміле та відсутнє посилання в даному висновку на спосіб визначення алкогольного сп`яніння (ознак алкогольного сп`яніння не вказано, не описано яким саме чином було становлено алкогольне сп`яніння тощо).

Таким чином, суду не надано жодних належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП 10.10.2021 року.

Показання свідка ОСОБА_15 в тій частині, що він будучи в складі оперативної групи, яка була викликана на місце ДТП 10.10.2021 року в урочище «Перенизь», нібито пам`ятає про запах алкоголю з порожнини рота від ОСОБА_6 , суд вважає припущенням нічим не доведеним.

ОСОБА_10 є капітаном поліції є дізнавачем Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а тому як зацікавлена особа, учасник з його слів оперативної групи, не може бути об`єктивним та неупередженим при дачі пояснень в суді, а тому його покази в якості свідка в суді суд до уваги не бере.

Форма направлення на медичне освідчення ОСОБА_6 суду не надавалася, однак зі змісту висновку слідує, що саме ОСОБА_16 був ініціатором направлення обвинуваченого на медичне освідчення, як дізнавач.

Відповідно до вимог ст. 17 ч. 4 КПК України усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судовий експерт, а також особа, іменуєма як ОСОБА_17 , яка значиться у висновку про медичне освідчення ОСОБА_6 , в ході судового слідства не допитувалася з тих підстав, що ніхто з учасників про таке не заявляв.

Відбір крові є обов`язковим за наявності смерті під час ДТП у водія, однак оскільки такий відбір крові було проведено з порушенням вимог законодавства, тому представником публічного обвинувачення було заявлено клопотання про неналежність та недопустимість як доказу висновок експерта, при цьому сеча від обвинуваченого не відбиралася взагалі.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", роз`яснено що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину,передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом і формулюванні висновку про їх відповідність.

Дотримуючись вимог норм КПК України, суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин ніж той за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обґрунтувати у вироку висновок за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

При розгляді вказаного кримінального провадження суд керується закріпленим у статті 8 Конституції України принципом Верховенства права, положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенції) про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Дослідивши надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовним, чітким та такими, що об`єктивно відображають обставини події показанням обвинуваченого, даними в судовому засіданні щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Не надано належних доказів про вчинення вказаного кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 , що викладена в обвинувальному акті за ч. 3 ст. ст. 286-1 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та за відсутності кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, дії такого слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки останній вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання судами в кожному випадку мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 , є тяжким злочином. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його поведінка після вчинення злочину, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини, готовність нести кримінальну відповідальність у своїй сукупності з тяжкістю, обставинами та наслідками вчиненого ним кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, зважаючи на дані про обвинуваченого, зокрма те, що він раніше не судимий, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має та просила суворо не карати обвинуваченого, зміст досудової доповіді, згідно з якою орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), а тому судом при обранні виду та розміру покарання суд враховує також те, що потерпілий ОСОБА_9 перебував у стані сильного (4.43 проміле) алкогольного сп`яніння, що дає суду підстави вважати про те, що виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , обраний згідно ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області у вигляді триманні під вартою строком на 60 діб з 12.10.2021 по 10.12.2021, з грошовою заставою в сумі 71 370 гривень, внесено заставодавцем ОСОБА_18 , після вступу вироку в законну силу скасувати, повернувши вказану грошову заставу заставодавцю ОСОБА_18 .

Керуючись ст.ст. 328, 373, 374, 376 КПК України, суд УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Згідно зі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Судові витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ-19/107-21/11140-ІТ) від 04.03.2022 року в сумі 1 201 грн 34 коп. за проведення трасологічної експертизи (висновок № СЕ-19/107/22/1572-ТР від 18.03.2022 року в сумі 1 372 грн 96 коп. за проведення інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ 19/107-21/2498 ІТ від 01.04.2022 року). Загальна сума витрат на залучення експертиз складає 3 604 грн 02 коп, які слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави. Речові докази: автомобіль марки «Урал 375», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вступу вироку в законну силу, слід залишити ОСОБА_6 , а змиви з керма автомобіля, гілку з дерева зі слідами схожими на кров, одяг з трупа ОСОБА_9 , по вступу вироку в законну силу, слід знищити. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , обраний згідно з ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області у вигляді триманні під вартою строком на 60 діб з 12.10.2021 по 10.12.2021, з грошовою заставою в сумі 71 370 гривень, внесено заставодавцем ОСОБА_18 , після вступу вироку в законну силу - скасувати, повернувши вказану грошову заставу заставодавцю ОСОБА_18 . На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_19 ОСОБА_20