Справа№ 953/5626/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, українка, освіта повна загальна середня, не заміжня, не працює, не є інвалідом, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніш не судима, зареєстрована: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,-
09 серпня 2022 ОСОБА_4 , перебувала за місцем своєї реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 14.40 год. за вказаною адресою у стані алкогольного сп`яніння прийшов ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_4 проживає у зазначеній квартирі. У ході бесіди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого останній ображав ОСОБА_4 та наніс їй не більше 10 ударів по голові та по верхніх кінцівках, спричинивши їй синці у ділянці верхньої повіки лівого ока, у ділянці лівого плечового суглобу, на задній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині; множинні садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-861/2022 від 10.08.2022, за ступеням тяжкості викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.2.3.2.«а», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р.).
В ході зазначеного конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перемістились з квартири до загального коридору за вищевказаною адресою, де ОСОБА_5 продовжив ображати ОСОБА_4 та тягти її за волосся до сходів з поверху. ОСОБА_4 , вбачаючи загрозу для свого життя і здоров`я, була вимушена оборонятися, у зв`язку з чим, з метою припинення протиправних дій відносно неї, діючи умисно, коли ОСОБА_5 відволікся та відпустив її, схопила правою рукою ніж, що лежав на столі у загальній кухні, та почала ним оборонятися, а саме, коли ОСОБА_5 продовжив ображати її та погрожувати подальшим нанесенням тілесних ушкоджень, а потім відволікся, поправляючи рюкзак на плечі та повернувшись до неї правим боком, ОСОБА_4 , вимушено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані необхідної оборони перевищила її межі, застосовуючи засіб, що явно не відповідає характеру і небезпеці посягання, а саме нанесла один удар ножем в область правого боку ОСОБА_5 .
У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спричинене колото-різане поранення, що проникає до плевральної порожнини, з пошкодженням 11 ребра, що ускладнилось розвитком правобічного пневмогемотораксу та за ступеням тяжкості, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-923/2022 від 29.09.2022, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п.2.1.1.а, п.2.1.2., п.2.1.3.й, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р.).
Після цього ОСОБА_5 доставлений до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМН України», де йому надали необхідну медичну допомогу, провели лапароцентез та дренування плевральної порожнини.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, розкаялась та дала суду свідчення про обставини вчинення злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Просила суворо не карати та врахувати те, що вона зробила для себе висновки, більше подібного не повторить.
Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.
За наведених вище обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, не заміжня, не працює, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючу покарання обставину, та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Питання скасування арешту майна су вирішує в пряду ст. 174 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2022р., скасувати.
Речові докази: зелений пасок з нашаруванням речовини бурого кольору, повернути власнику ОСОБА_5 : чотири ножі, - повернути ОСОБА_4 , змив речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_4 , зразки нігтів з піднігтьовим вмістом та дактилокарту з відбитками пальців рук ОСОБА_4 , - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: