Справа № 761/7549/23
Провадження № 1-кс/761/5127/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 26.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 26.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000163 від 26.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що 26.02.2023 року близько 18:30 год на 84 км автодороги «Київ-Одеса» в межах Білоцерківського району, Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який, рухаючись в напрямку міста Київ, виконував маневр розвороту ліворуч відносно напрямку свого руху у місці призначеного для розвороту та виїхав на зустрічні смуги руху, не надавши переваги в русі автомобілю «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 (військовослужбовець), який рухався у правій смузі руху в зустрічному напрямку до м. Одеса.

В результаті зіткнення автомобіль «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 , перебуваючи в процесі бокового заносу допустив наїзд на двох пішоходів жіночої статі, котрі стояли в кармані для розвороту: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - обидва пішоходи загинули.

26.02.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у подальшому поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4 км автодороги «Біла Церква Володарка».

26.02.2023 відомості за вказаним фактом, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 , автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.02.2023 автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у своєму клопотання зазначає, що метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

В судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив здійснювати розгляд без участі прокурора.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не з`явився.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000163 від 26.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

27.02.2023 постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, та майно відносно якого ініціюється питання про накладення арешту, відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання автомобіля як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на транспортний засіб обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наддасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження за ч.3 ст.286 КК України, забезпечить виконання вимог ст.2,9,28,94 КПК України, щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також те що він з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні за ч.3 ст. 286 КК України, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відтак автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль шляхом заборони розпорядження ним.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна шляхом заборони розпорядження ним, в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить належить ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження ним.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя Антоніна КВАША