УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000039 від 17.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володимир, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , не одруженого, дітей на утриманні не має, ФОП, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділення Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_4 09 березня 2023 року звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, (зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року№ 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-IX).

Також Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Крім того, у відповідності до вимог п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата. Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше. Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки. На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата. Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

Так, 18 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введення із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, переслідуючи умисний корисливий мотив, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Івано-Франківської області, Косівського району, с. Старі Кути, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , ухилитися від мобілізації під час дії воєнного стану в Україні та незаконно слідувати у країни Євросоюзу через Республіку Польща, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , за матеріальну винагороду, організував незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом водія фізичної особи підприємця, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та передачі автомобіля для перетину кордону, а саме через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів-Долгобичув», розміщений за адресою: Львівська область, Червоноградський район, с. Угринів.

Так, на початку лютого 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся ОСОБА_6 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був працевлаштованим водієм у ФОП ОСОБА_8 , який має ліцензію на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії № 93 від 14.02.2023, що визначено Постановою КМУ 194 від 03.03.2022 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», та взагалі незнаючи таку фізичну особу підприємця, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був внесений у систему «Шлях» від імені ФОП ОСОБА_8 як водій транспортного засобу «NISSAN INTERSTAR», державний номер НОМЕР_1 , для подальшого переправлення через кордон України до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув, за грошову винагороду в розмірі орієнтовно 4000 тис. доларів США.

Також, в цей же час, а саме на початку лютого 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , узгоджуючи свої дії з ОСОБА_5 , в телефонних розмовах та за допомогою смс-повідомлень по мобільному телефону надавав вказівки та поради, щодо успішного перетину ОСОБА_6 державного кордону України в якості нібито водія фізичної особи підприємця.

17.02.2023 близько 23 год ОСОБА_5 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, витяги на Українській та Англійській мові Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», фіктивну договір-заявку на отримання та перевезення товару на території Республіки Польща, а також передав ОСОБА_9 автомобіль марки «NISSAN INTERSTAR», державний номер НОМЕР_1 із ключами, технічним паспортом та полісом страхування, розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону.

ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів та автомобіля, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_9 та відомостей про автомобіль та ФОПа, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, організував незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, який 18.02.2023 о 02 год. 09 хв. незаконно перетнув державний кордон України та станом на 06.03.2023 в Україну не повернувся.

Окрім цього, 18 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введення із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, переслідуючи умисний корисливий мотив, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ухилитися від мобілізації під час дії воєнного стану в Україні та незаконно слідувати у країни Євросоюзу через Республіку Польща, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , за матеріальну винагороду, організував незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом водія фізичної особи підприємця, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та передачі автомобіля для перетину кордону, а саме через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів-Долгобичув», розміщений за адресою: Львівська область, Червоноградський район, с. Угринів.

Так, на початку лютого 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся ОСОБА_10 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був працевлаштованим водієм у ФОП ОСОБА_8 , який має ліцензію на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії № 93 від 14.02.2023, що визначено Постановою КМУ 194 від 03.03.2022 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», та взагалі незнаючи таку фізичну особу підприємця, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був внесений у систему «Шлях» від імені ФОП ОСОБА_8 як водій транспортного засобу «NISSAN INTERSTAR», державний номер НОМЕР_2 , для подальшого переправлення через кордон України до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув, за грошову винагороду в розмірі орієнтовно 4000 тис. доларів США.

Також, в цей же час, а саме на початку лютого 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , узгоджуючи свої дії з ОСОБА_5 , в телефонних розмовах та за допомогою смс-повідомлень по мобільному телефону надавав вказівки та поради, щодо успішного перетину ОСОБА_10 державного кордону України в якості нібито водія фізичної особи підприємця.

17.02.2023 близько 23 год. ОСОБА_5 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, витяги на Українській та Англійській мові Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», фіктивну договір-заявку на отримання та перевезення товару на території Республіки Польща, а також передав ОСОБА_10 автомобіль марки «NISSAN INTERSTAR», державний номер НОМЕР_2 із ключами, технічним паспортом та полісом страхування, розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону.

ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів та автомобіля, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_10 та відомостей про автомобіль та ФОПа, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, організував незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, який 18.02.2023 о 02 год. 39 хв. незаконно перетнув державний кордон України та станом на 06.03.2023 в Україну не повернувся.

Окрім цього, 18 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введення із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, переслідуючи умисний корисливий мотив, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , ухилитися від мобілізації під час дії воєнного стану в Україні та незаконно слідувати у країни Євросоюзу через Республіку Польща, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , за матеріальну винагороду, організував незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом водія фізичної особи підприємця, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та передачі автомобіля для перетину кордону, а саме через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Устилуг-Зосін», розміщений за адресою: вулиця Левінцова, 59, м. Устилуг, Володимирського району, Волинської області.

Так, 03 лютого 2023 року (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся ОСОБА_11 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був працевлаштованим водієм у ФОП ОСОБА_8 , який має ліцензію на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії № 93 від 14.02.2023, що визначено Постановою КМУ 194 від 03.03.2022 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», та взагалі незнаючи таку фізичну особу підприємця, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був внесений у систему «Шлях» від імені ФОП ОСОБА_8 як водій транспортного засобу марки «OPEL MOVANO», державний номер НОМЕР_3 , для подальшого переправлення через кордон України до Республіки Польща через пункт пропуску «Устилуг-Зосін», за грошову винагороду в розмірі 4000 тис. доларів США.

Також, в цей же час, а саме 03 лютого 2023 року ОСОБА_7 , узгоджуючи свої дії з ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон із сім-карткою мобільного оператора Київстар із абонентським номером НОМЕР_4 в телефонних розмовах та за допомогою смс-повідомлень по мобільному телефону надавав вказівки та поради, щодо успішного перетину ОСОБА_11 державного кордону України в якості нібито водія фізичної особи підприємця. Зокрема надавав поради і консультував за допомогою месенджера «Телеграм» де скеровував повідомлення. Цього ж дня ОСОБА_7 повідомив, що зможе допомогти у незаконному перетині кордону та що така послуга буде коштувати 4 тисячі доларів США і що можна буде здійснити перетин кордону 7-8.02.2023 року. 09.02.2023 повідомив ОСОБА_11 про перелік документів, які останньому необхідно надати для підготовки документів для незаконного перетину кордону, які ОСОБА_11 , відіслав ОСОБА_7 10.02.2023 за допомогою вказаного вище месенджеру. 17.02.2023 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 про необхідність прибути до м. Володимира на 19 год. з метою незаконного перетину кордону, де зустрів його на автостанції м. Володимир по вулиці Устилузька та продовжував сприяти останньому в незаконному перетині кордону.

17.02.2023 близько 23 год. ОСОБА_5 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, витяги на Українській та Англійській мові Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», фіктивну договір-заявку на отримання та перевезення товару на території Республіки Польща, а також передав ОСОБА_11 автомобіль марки «OPEL MOVANO», державний номер НОМЕР_3 із ключами, технічним паспортом та полісом страхування, розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону.

ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів та автомобіля, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_11 та відомостей про автомобіль та ФОПа, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення, організував незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України. ОСОБА_11 18.02.2023 близько 07 год. перебував на пункті пропуску «Устилуг-Зосін» з метою незаконно перетнути державний кордон України, однак не перетнув його із причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

08.03.2023, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме проведеними негласними слідчими (розшуковими діями), допитами свідків, проведеними оглядами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, підставою застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дев`яти років з конфіскацією майна.

Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

Вищевказані ризики обґрунтовується наступними обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме :

- підозрюваний ОСОБА_5 , зареєстрований за однією адресою, а проживає за іншою де винаймає житло, має фінансову можливість винаймати житло в будь-якому місті України та за кордоном;

- ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дев`яти років із конфіскацією майна, має паспорт для виїзду за кордон та внесений до системи «Шлях», як фізична особа підприємець, що має ліцензію на міжнародні вантажні перевезення;

- підозрюваному ОСОБА_5 відомі адреси проживання та інші контактні дані основних свідків у кримінальному провадженні та інших фігурантів, а також відомі контактні дані інших осіб, яких він незаконно переправив через державний кордон України, останній може незаконно впливати на даних свідків та фігурантів шляхом проведення зустрічей з ними, умовляннями, підкупом чи погрозами може спонукати до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного.

Саме наведені вище обставини, на думку слідчого, свідчать про реальну наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і дають підстави зробити висновок, що інший запобіжний захід, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризиків, що існують на стадії досудового розслідування кримінального провадження, а тому існує необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки такий запобіжний захід є виправданим за наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, який також підтримав клопотання та просив його задовольнити, думку підозрюваного, який просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Встановлено, що слідчим відділом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 17.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

08 березня 2023 року, в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме, в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усунення перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, відповідно до ст.183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена прокурором сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Як було зазначено вище, законодавцем відповідно до ст. 177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Тобто, ризики це не факти вчинення якогось діяння, а можлива небезпека будь-якого несприятливого результату, поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на свідків, є обґрунтованим.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Погоджуючись із існуванням реальної можливості здійснення з боку ОСОБА_5 переховування, слідчий суддя також враховує дані про його майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність у нього можливості виїхати за кордон.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, та обставини, встановлені під час його розгляду, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду як на території України, так і шляхом виїзду за її межі.

Слідчий суддя вважає також обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, стороною обвинувачення обґрунтовано, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання органу досудового розслідування достовірних показань щодо його участі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Враховуючи особистість підозрюваного, вагомість доказів причетності підозрюваного до скоєння інкримінованого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Згідно з частиною 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового стану, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає доцільним визначити ОСОБА_5 заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд вважає необхідним відповідно до ст.183 ч.3 КПК покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, у разі внесення ним застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме з 09 березня 2023 року, до 07 травня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з міста Володимира, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого прокурора, або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1