У Х В А Л А

11.01.2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 09.03.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В сьогодішньому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання щодо забезпечення йому можливості надання особистих поснень безпосередньо у залі суду, що потребує оголошення перерви в судовому засіданні проти чого не заперечували інші учасники кримінального провадження.

Також в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане ним раніше клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини того, що до теперішнього часу не зменшились ризики можливості останнього переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені ризики обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має постійних і законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою уникнення покарання, що йому загрожує за висунутим обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зауважив про вчинення інкримінованих злочинів із застосуванням насильства, з підстав чого просив суд не визначати обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави. Також вважає, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не здатен забезпечити належне виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_8 , думку яого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вважаючи невірною кваліфікацію кримінального правлпорушення за висунутим останньому обвинуваченням, а також відсутніми ризики щодо можливості ОСОБА_7 здійснювати протиправний вплив на учасників кримінального провадження. Дотатково послався на хворобливий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 та потребу здійснення ним догляду за непрацездатною матір`ю. Зауважив про недостатність представлених стороною обвинувачення відомостей стосовно вчинення ОСОБА_10 інкримінованого злочину із застосуванням насильства щодо обмеження можливості альтернативного встановлення йому застави при продовжені строку його тримання під вартою. Вважає достатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за успадкованим останнім житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , на який просив замінити йому чинний наразі запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 щодо вирішення даного клопотання сторони обвинувачення також погодились з думкою захисника ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за їх викликом в судове засідання не з`явились причин своєї неявки суду не повідомили.

Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який був востаннє продовжений ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2022 року, закінчується 06.06.2022 року, проте, закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження у зазначені строки з об`єктивних причин не вбачається можливим з огляду на потребу продовження дослідження письмових доказів та закінченням робочого часу.

Водночас будь-яких вагомих об`єктивних відомостей про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а об`єктивно враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його зрілий вік, характер та обсяг пред`явленого обвинувачення у вчиненні ряду умисних злочинів, ґрунтовність якого наразі визначається затвердженим у встановленому порядку прокурором обвинувальним актом, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, а саме можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані ризики аргументовано доводяться тим, що ОСОБА_7 , хоча й має постійне місце проживання, проте не мешкав там до його затримання й не оформив у встановленому порядку договору найму іншого житлового приміщення, де фактично проживав певний час, у нього немає стійких соціальних зв`язків та легальних джерел постійного доходу, він раніше неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у даному кримінальному провадженні обвинувачується серед іншого у вчиненні за обтяжуючих відповідальність обставин особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років, й достатніх стримуючих факторів, що були здатні втримати його від зміни місця проживання з метою уникнення цієї відповідальності, в судовому засіданні наразі не встановлено.

Суд визнає необґрунтованими твердження захисника ОСОБА_8 про достатність для запобігання вказаним ризикам застосуваня щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою реєстрації місця проживання останнього, оскільки стороною захисту не доведено належними доказами обставин перебування у власності обвинуваченого ОСОБА_7 заявленої для зміни запобіжного заходу вказаної квартирия, яким не є згадуване свідоцтво про право на спадщину за заповітом з урахуванням визначених цивільним законом умов набуття права власності на нерухоме майно як такого, що підлягає державній реєстрації, з дня такої реєстрації. Окрім цього, суду не представлено додаткових документальних відомостей стосовно суттєвого погіршення стану здоров`я ОСОБА_13 . Також суд визначає безпідставним доводи сторони захисту щодо зникнення ризику можливості протиправного впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на допитаних наразі судом решту учасників кримінального провадження, осільки даним ризиком копотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою не обгрунтовується.

Таким чином, за невстановлення виключних обставин щодо неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає достовірних підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки він та інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобіганню зазначеним прокурором ризикам, що не зникли та не зменшились істотно, та належному виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи виправданим продовження дії застосованого виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 за наявності більш вагомого суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи, становлячи достатні підстави продовження на 60 днів строку його тримання під вартою з урахуванням потреб здійснення судового розгляду.

Водночас з урахуванням встановлених ризиків та тяжкості покарання, з огляду на обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, стосовно складу або кваліфікації якого змін прокурором в суді не здійснено, суд визначає відсутнім обов`язок визначення ОСОБА_14 розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.177,178,181,199,324,331,350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Клопотання прокурора задоволити.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 11 годин 00 хвилин 09.03.2023 року.

Продовжити на 60 днів, тобто до 11.03.2023 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Головуючий

Судді