Справа № 740/1610/22
Провадження № 1-кп/740/76/23
ВИРОК

іменем України

07 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2022 року за №0000562, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, одруженого, працюючого шліфувальником ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.342 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Відповідно до наказу №46 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_7 призначено стрільцем взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто останній є військовослужбовцем збройних сил України.

12 червня 2022 року близько 19-00 год. на блокпості «Цегельний», що на виїзді з АДРЕСА_1 в напрямку АДРЕСА_2 , військовослужбовець збройних сил України ОСОБА_7 виконував свої службові обов`язки по охороні м.Ніжина, де перевіряв документи в осіб, які перетинають блокпост, та зупинив автомобіль марки ТОYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , при перевірці документів ОСОБА_3 , який знаходився на пасажирському сидінні вказаного автомобіля, відмовився надавати документи, при цьому вів себе зухвало. Після чого військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_7 попросив ОСОБА_3 вийти із салону автомобіля та пред`явити документи, після чого ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшов із салону автомобіля та вступив у конфлікт із військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_7 , який був у військовій формі, іншими відповідними атрибутами та засобами індивідуального захисту і мав при собі автоматичну зброю. Під час конфлікту ОСОБА_3 умисно чинив активний опір військовослужбовцю ЗСУ, поводив себе агресивно, штовхав і шарпав його за одяг, не реагував на законні вимоги останнього, відмовлявся припиняти свої протиправні дії та погрожував військовослужбовцю фізичною розправою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, показавши, що вчинив сварку із військовослужбовцем на блокпості, був випивши, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 згідно поданих заяв від 21 червня 2022 року, 23 листопада 2022 року вказує про примирення із ОСОБА_3 , який відшкодував йому завданий збиток, розгляд справи просить проводити за відсутності.

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує обставин щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння та вчинення 12 червня 2022 року сварки, штовхання, хапання за одяг військовослужбовця ЗС України ОСОБА_7 на блокпості при пред`явлені вимоги по перевірці документів, що узгоджується із даними наказу Ніжинського РТЦКСП від 24 лютого 2022 року №46 про призначення ОСОБА_7 стрільцем роти охорони Ніжинського РТЦКСП, який згідно витягу з графіку несення чергування на БП «Цегельний» 12 червня 2022 року виконував обов`язки військової служби, облаштування БП зазначене у протоколі огляду місця події від 12 червня 2022 року.

Згідно висновку КНП Ніжинська центральна міська лікарня від 12 липня 2022 року (час огляду 12 червня 2022 року в 21-10 год.) ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать про доведеність пред`явленого обвинувачення, що є підставою для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, як опір військовослужбовцеві Збройних сил України під час виконання ним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів і повязане із незаконним посяганням на військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, що є проявом посягання на основний об`єкт, в даному випадку на діяльність військових формувань в умовах воєнного стану, що значно підвищує суспільну небезпечність вказаного кримінально караного діяння; особу обвинуваченого, який має 53-річний вік і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, працює, одружений, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має стійкі соціальні зв`язки, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі; обставини, які пом`якшують покарання,-щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуюча обставина,-вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді штрафу в межах санкції статті, що є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, із врахуванням посягання на діяльність військових формувань в умовах воєнного стану, в судовому засіданні не встановлені, при цьому позиція потерпілого ОСОБА_7 стосовно призначення конкретної суми штрафу обвинуваченому враховується судом в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, однак не є вирішальною при призначенні покарання.

Докази щодо речових доказів та процесуальних витрат сторонами суду не подані.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.342 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн..

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9 .