ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 Справа №607/2071/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001679 від 26 жовтня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малашівці Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2022 року близько 11 години 30 хвилин, точніший час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину «Універсам», що по вул. Злуки, 25, у м. Тернополі, поблизу терміналу знайшов банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з можливість здійснення безконтактної оплати, що оформлена на потерпілого ОСОБА_4 , та яку останній забув в терміналі АТ КБ «Приватбанк», в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на привласнення офіційного документу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 26 жовтня 2022 року близько 11 години 30 хвилин, точніший час досудовим розслідуванням не встановлено в повній мірі розуміючи, що вищевказана банківська картка, яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, підняв втрачену та привласнив собі банківську картку № НОМЕР_1 видану АТ КБ «ПриватБанк» для обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_2 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1 п. 15.2, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також згідно примітки до ст. 358 КК України, є офіційними документами, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, підтверджують та посвідчують певні факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Верховною радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Поряд з цим, 15 березня 2022 року Верховною радою України прийнято Закон України № 2119-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/202Д. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згодом Указом Президента України ОСОБА_6 від 18 квітня 2022 року №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року продовжено на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Поряд з цим, Указом Президента України ОСОБА_6 від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року продовжено на 90 діб, тобто до 25 серпня 2022 року.

Також, Указом Президента України ОСОБА_6 від 15 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року продовжено на 90 діб, тобто до 20 грудня 2022 року.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також що право приватної власності є непорушним.

Проте, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки та права, як громадянина України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

26 жовтня 2022 року, близько 11 години 30 хвилин, точніший час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Універсам», що по вул. Злуки, 25, у м. Тернополі, поблизу терміналу знайшов банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з можливість здійснення безконтактної оплати, що оформлена на потерпілого ОСОБА_4 , та яку останній забув в терміналі АТ КБ «Приватбанк».

Розуміючи що вказана банківська картка йому не належить, в ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тому банківську карту АТ «Приватбанк» з метою крадіжки з неї грошових коштів він залишив при собі, хоча усвідомлював про можливість повернути вказану річ її власнику.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, 26 жовтня 2022 року близько 13 години 5 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», що за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 37А, в умовах воєнного стану, таємно здійснив розрахунок в магазині знайденою карткою за алкоголь на суму 305 гривень, та таким чином завдав ОСОБА_4 збитків на вищевказану суму.

Окрім того, діючи з продовжуваним умислом, 26 жовтня 2022 року близько 13 години 15 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», що за адресою м. Тернопіль, вул. Малишка, 1, здійснив З розрахунки банківською карткою потерпілого за товар, кожна з яких по 290 гривень, на загальну суму 870 гривень, та таким чином завдав ОСОБА_4 збитків на вищевказану суму.

Надалі, діючи з продовжуваним умислом, ОСОБА_5 26 жовтня 2022 року близько 13 години 21 хвилина перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», за адресою м. Тернопіль, вул. Дівоча, 13А, здійснив розрахунок банківською карткою потерпілого за товар в сумі 361 гривень, та таким чином завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_5 викинув банківську картку ОСОБА_4 та своїми незаконними діями завдав ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1536 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся. Просить суд врахувати визнання ним вини, добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 , щире каяття та суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 357, тобто привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 . Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити покарання у межах санкції статей обвинувачення, а саме за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі та за ч.4 ст.185, України - у виді позбавлення волі, та призначити остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, ст.ст.50, 65, 70, 185 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 у, за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1