ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000877 від 17.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працює монтером колій в ПЧ-4 станції Фастів, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

В подальшому, відповідними указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022 неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, зокрема з 25.05.2022 строком на 90 діб.

ОСОБА_4 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вчинив злочини за наступних обставин.

Так, він 15.06.2022 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи як покупець в приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити таємне викрадення майна з вказаного магазину.

Відразу ж після цього, з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно викрав з відкритих стелажів магазину наступні товари: вакуумну упаковку «Грудинка Своя лінія Особлива в/к» вагою 0,583 кг вартістю 165,43 грн.; пачку сухариків 125 г «Flint пшенично-житні зі смаком Вершки та зелень» вартістю 9,50 грн.; банку згущеного молока 0,370 кг «Своя лінія незбиране згущене з цукром 8,5 %» вартістю 46,70 грн., упаковку твердого сиру 0,160 кг «Звенигора Сметанковий 50%», вартістю 38,90 грн.; пачку смаженого насіння 0,170 кг «Лідер Снек Справжня лакомка» вартістю 34,60 грн., які заховав у свій рюкзак та не розрахувавшись за них, пройшов повз касу і вийшов з приміщення магазину та в послідуючому розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 305,13 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 16.06.2022 близько

17 год. 30 хв. перебуваючи як покупець в приміщенні торгового залу магазину «Продукти-994» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований по вул. Галафєєва,43А в м. Фастів Київської області, вирішив вчинити таємне викрадення майна з вказаного магазину.

Відразу ж після цього, з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, взяв з відкритих стелажів магазину наступні товари: пачку твердого сирного продукту 210 г «Тульчинка Столичний 50% молоковмістний» вартістю 57,50 грн.; вакуумну упаковку «Форель Norvel філе кусок сл/с» вагою 240 г. вартістю 276,30 грн.; вакуумну упаковку «Ковбаса Добров Брауншвейгська с/к» вагою 0,251 кг. вартістю 117,29 грн., які заховав у свій рюкзак та не розрахувавшись за них, пройшов повз касу, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений працівниками охорони магазину з викраденими товарами.

Своїми діями ОСОБА_6 міг заподіяти ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 451,09 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та надав показання щодо обставин їх вчинення.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і повністю визнав свою вину за всіма інкримінованими правопорушеннями, отримавши згоду учасників, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 , у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

При цьому ОСОБА_4 вказав що він щиро кається і шкодує про вчинене.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України за вище встановлених обставин.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Прокурор вказав на те, що вина обвинуваченого у вчиненому доведена повністю, обвинувачений вину визнав повністю, тому просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі за вчинене кримінальних правопорушень, за ч.4 ст.185 КК України. Також вказав на можливість через існування кількох пом`якшуючих обставин при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст.15.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, сплатив добровільно завдану майнову шкоду, на підтвердження чого надав квитанції про сплату 444,50 грн., тому просив суд при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, а саме те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається та судовим розглядом встановлено, що у даному кримінальному провадженні встановлено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку).

Разом з цим, зважаючи на вказане, врахувавши особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, обставини вчинення злочину, пост кримінальну поведінку обвинуваченого - щире каяття, після вчинення злочину добровільно відшкодував завдані збитки, суд приходить до переконання про необхідність призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст.15.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим.

Оцінюючи позицію прокурора, обвинуваченого та його захисника про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання може мати місце у даному випадку з огляду на таке.

Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого злочину та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він повністю визнав свою вину та активно сприяв розкриттю злочину, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, має постійне місце роботи, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто має міцні соціальні зв`язки.

Отже, наведені вище обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та з урахування наведених вище даних про особу винного, дають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене правопорушення, яке буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 25.01.2023 року.

Речові докази у справі після набуття вироком законної сили, а саме: пачку твердого сирного продукту 210 г «Тульчинка Столичний 50% молоковмістний» вартістю 57,50 грн.; вакуумну упаковку «Форель Norvel філе кусок сл/с» вагою 240 г. вартістю 276,30 грн.; вакуумну упаковку «Ковбаса Добров Брауншвейгська с/к» вагою 0,251 кг. вартістю 117,29 грн. передані на відповідальне зберігання під розписку 17.06.20022 року представнику ТОВ «АТБ-маркет» залишити останньому; ДВД-диск з файлами відеозаписів з камер відео спостереження магазину «Продукти-994» ТОВ «АТБ-маркет» від 16.06.2022 року; ДВД-диск з файлами відеозаписів з камер відео спостереження магазину «Продукти-994» ТОВ «АТБ-маркет» від 15.06.2022 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1