Справа № 699/947/22
Номер провадження № 1-кп/699/150/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.22 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000202

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Відокремленого структурного підрозділу «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 24.02.2022 з 05.30 год. і до теперішнього часу в Україні введено воєнний стан у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, 24.07.2022 близько 07.30 год. приїхав на підробіток до магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_6 , знаходячись в морозильному контейнері біля магазина «Рибний день», побачив як ОСОБА_5 поклав свою поясну сумочку чорного кольору у морозильному контейнері та вийшов з нього. У цей час в ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужою майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і маючи бажання завдати таку шкоду, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись жагою до легкої наживи, шляхом вільного доступу, зайшов до морозильного контейнера та витягнув грошові кошти в розмірі 5400,00 грн з належної потерпілому ОСОБА_5 чорної поясної сумки, усередині якої загалом знаходилися грошові кошти в розмірі 8200,00 грн. У подальшому ОСОБА_6 , тримаючи викрадені грошові кошти у розмірі 5400,00 грн при собі, залишив приміщення морозильного контейнеру з викраденими грошима, якими потім розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Обсяг доказів

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті. Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення (щодо реєстрації кримінального провадження, речових доказів та характеризуючих обвинуваченого доказів), а також дослідженням досудової доповіді.

2.2. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, спосіб, мотиви вчинення ним інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що негативно ставиться до свого вчинку, щиро кається у вчиненому та зробив для себе висновки на майбутнє щодо недопустимості такої поведінки в подальшому.

2.3. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається. що 24.07.2022 за заявою ОСОБА_5 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000202 за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом викрадення з морозильника грошових коштів у розмірі 5400,00 грн.

З розписки потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що раніше викрадені у нього грошові кошти у розмірі 5400,00 грн. є речовим доказом та 24.07.2022 передані йому на відповідальне зберігання.

2.4. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано характеристику з місця проживання обвинуваченого, з якої вбачається, що ОСОБА_6 є студентом, проживає з бабусею та дідусем, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 25.07.2022 № 220 ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Звенигородським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на підставі ухвали суду виконано досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку, зазначеного у досудовій доповіді, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити середню небезпеку для суспільства.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне заборонити обвинуваченому виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

2.5. Висновки щодо доведеності винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене судом поза розумним сумнівом встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, його позицію щодо визнання винуватості, надання ним викривальних щодо себе показань як на стадії досудового розслідування так і в суді, беручи до уваги критичне ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, слід дійти висновку про наявність вищевказаної обставини.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який є студентом, за місцем проживання характеризується позитивно, бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також судом враховано позицію обвинуваченого щодо критичного ставлення до вчиненого та думку потерпілого щодо доцільного покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованого правопорушення у виді позбавлення волі строком п`ять років. На переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в один рік.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для застосування відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речового доказу суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме грошові кошти підлягають залишенню у володінні власника.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_6 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні грошові кошти у розмірі 5400,00 грн. залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1