ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3549/17 Номер провадження 11-кп/814/1609/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Котелевського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів- до 10 березня 2023 року без визначення розміру застави обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українцю, громадянину України, неодруженому, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

-21.07.2008 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, згідно зі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-09.11.2009 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно зі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-14.06.2010 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 с.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 09.11.2009 остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

-18.03.2016 Дергачівським районним судом Харківської області за ст.395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Приймаючи рішення місцевий суд врахував: наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , дані про особу останнього: раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований; а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Також судом враховано, що у кримінальному провадженні № 0001147 стосовно ОСОБА_6 протягом 2017-2019 років було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому, після зміни обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту, останній вчинив новий тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2023 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під ватрою, а саме- цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що має постійне місце проживання та двох неповнолітніх дітей.

Вважає, що суд, з урахуванням ризиків, на які посилається прокурор, повинен обрати відносно нього запобіжний захід , не пов`язаний з триманням під вартою.

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.394 КПК України зазначені вище ухвали суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що учасники не заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі, розгляд апеляційної скарги на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2023 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, на підставі ч.4 ст. 422-1 КПК України проводиться без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи все вищевказане суд встановив, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про його особу та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - в спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за який передбачена відповідальність, у разі доведення вини, позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , що дані про особу обвинуваченого є такими, що дають всі підстави для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів вважає непереконливими.

Отже, судом першої інстанції у повній мірі досліджені обставини, за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід з цим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4