Справа № 703/4708/19
УХВАЛА

12 грудня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про його обвинувачення за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч. 4 ст. 296 КК України, про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

з`ясував:

На розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відвід прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 оскільки, на його думку, прокурором ОСОБА_3 не було дано органу досудового розслідування жодної вказівки щодо проведення процесуальних дій з ним, не ініційовані призначення допиту інших свідків зі сторони захисту. Таким чином прокурор ОСОБА_3 зловживав владою, службовим становищем, тому не може бути неупередженим та об`єктивним під час судового розгляду кримінального провадження про його обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 не вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтованим та вмотивованим.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Основним аргументом заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 є те, що професійна діяльність у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України, що викликає сумніви у його неупередженості.

Однак автор клопотання не наводить підтверджених фактів, які б породжували сумніви щодо відсутності неупередженості прокурора у зазначеному провадженні.

З огляду на викладене, суддею, в межах дослідження та оцінки фактів, що повідомлені учасниками та які випливають із досліджених матеріалів не встановлено, що прокурор ОСОБА_3 особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї, заінтересовані в результатах кримінального провадження, у якому прокурору заявлено відвід, як того вимагає п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Перелік підстав, з яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, передбачений ст. 77 КПК України.

Зокрема, у п. 3 ч. 1 цієї статті визначено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.ч. 4 і 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу та ч. 3 цієї статті.

У ч. 3 ст. 37 КПК України вказано, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що прокурор ОСОБА_3 виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки вказаного прокурора, безпосередньо пов`язаного зі здійсненням ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001493, чи висловлювань прокурора думки, позиції щодо його розслідування.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання обвинуваченого чи сторони захисту щодо відсутності безсторонності у певного прокурора об`єктивно виправдані.

На думку судді сама по собі незгода обвинуваченого з процесуальними діями прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратуриаступника Генерального ОСОБА_3 не є такими даними.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні.

Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

З огляду на вищенаведене, враховуючи судову практику Європейського Суду з прав людини ( п. 30 рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: "…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…»), суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про відвід прокурора ОСОБА_3 , відсутні.

Керуючись ст.36, 37, 77, 80, 81, 369, 372, КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0001493 від 25.03.2019 р. по обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч. 4 ст. 296 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 13 год.14 грудня 2022 року

Суддя : ОСОБА_6