ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , представника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67) ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання за вироком Сакського міськрайонного суду АР Крим від 29.09.2010 року за ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.1,13 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

На вказану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу із проханням переглянути ухвалу районного суду , задовольнити його клопотання та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України про умовно-достроково звільнення його від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора та представника колонії про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.

Провадження№11-кп/822/151/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 81 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Згідно роз`яснень, які містяться у п.п.2,17 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При розгляді цієї категорії справ суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, ін…

При цьому підлягають врахуванню такі дані протягом усього періоду відбування покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці,систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань,сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи,якість її виконання ,дбайливе ставлення до довіреного майна,тощо.

Сумлінної поведінкою є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення із його психіки негативних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки у побуті, у колективі, суспільстві, які виключають вчинення нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, районний суд дійшов висновку, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 протягом всього строку відбування покарання та відбування покарання в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, не приймає участі у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу.

При цьому, суд врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та на даний відбуває покарання також за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, вину якого згідно вироку суду не визнав. На думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)" процес позитивних змін у його особистості на даний час не відповідає ступеню виправлення, який унеможливить у подальшому вчинення умисних кримінальних правопорушень.

Такі висновки районного суду є правильними, оскільки ґрунтуються на доказах, які були безпосередньо та повно досліджені судом.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 02.06.1994 року за ст.94 КК України (1960 року) на 15 років позбавлення волі,тобто за скоєння умисного вбивства. Звільнився 04.03.2009 року по відбуттю покарання.

Через незначний проміжок часу після звільнення ОСОБА_7 знову вчинив замах на умисне вбивство при обтяжуючих обставинах.

За вчинення цього злочину він засуджений вироком Сакського міськрайонного суду АР Крим від 29.09.2010 року за ст.15 ч.2, ст.115ч.2 п.п.1,13 КК України на 15 років позбавлення волі та відбуває покарання у Сокирянській ВК 67 з 21 січня 2011 року. Строк покарання закінчується 18.06.2024 року.

Характеристики на засудженого за увесь період відбування покарання в т.ч. і у СВК-67 ( а.о.с.58, 83, 90) свідчать про те, що ОСОБА_7 до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку з особливостями утриманням в секторі максимального рівня безпеки та відсутністю можливості забезпечення роботою, яку може виконувати дана категорія осіб.

Однак участі у реалізації будь-яких програм диференційованого виховного впливу також не приймав.

Викладене свідчить, що засуджений не приймав активної участі у суспільному житті установи, де відбував покарання, а отже протягом усього строку відбування покарання поведінка ОСОБА_7 не була сумлінною.

Крім цього, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 за період відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема 30.08.2012 року - сувора догана та 29.04.2019 року його було поміщено у карцер строком на 3 доби які, хоча і погашені, однак свідчать не на користь висновку про сумлінність поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання.

Також до засудженого були застосовані заохочення , але тільки ближче до закінчення відбування покарання, зокрема 08.10.2020 року, 09.07.2021 року та 12.07.2022 року.

Судом також враховується ступінь виправлення засудженого, який оцінюється спеціальною комісією установи відбування покарань, уповноваженою згідно закону здійснювати періодичну атестацію засуджених.

Зокрема, згідно виписок з протоколів засідання атестаційної комісії сектору максимального рівня безпеки засуджених, засуджений ОСОБА_7 за період з 26.01.2011 по 15.07.2011року (а.о.с.47), з 15.07.2011 по 19.01.2012 року(а.о.с.48),з 18.01.2012 по 02.07.2012року (а.о.с.52), з 02.07.2012 по 17.01.2031року(а.о.с.57),з 16.07.2013 по 17.01.2014 року (а.о.с.61),з 03.07.2014 по 17.01.2015року (а.о.с.63), не став на шлях виправлення та станом на 27.01.2016 року,(а.о.с.69), 20.01.2017 року (а.о.с.70), 11.01.2018 року(а.о.с.71), 12.01.2021 року (а.о.с.97), 21.01.2022 року (а.о.с.104) - комісія констатувала, що засуджений дотримується вимог режиму і лише станом на 10.01.2023 року (а.о.с.109) комісія прийшла до висновку, що засуджений стає на шлях виправлення.

Надана суду характеристика по місцю відбування покарання на засудженого від 27 лютого 2023 року вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним (а.с.10)

Аналогічну позицію підтримали в судовому засіданні прокурор та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67), які заперечували проти задоволення клопотання.

За таких обставин судова колегія вважає правильними висновки районного суду про те, що дані, характеризуючі особу засудженого, до якого двічі застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, його відношення до праці, поведінка засудженого не були сумлінними протягом усього періоду відбування покарання, а тому він не довів свого виправлення.

Будь-яких доводів на спростування прийнятого судом рішення апелянтом не наведено.

Отже, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування судова колегія не вбачає, а тому апеляційну скаргу засудженого необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року щодо апелянта - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3