Дата документу 30.12.2022Справа № 645/5060/21
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_11 перебувають матеріали кримінального провадження № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України.

21 грудня 2022 року на підставі розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави № 1741, у зв`язку з перебуванням раніше визначеної судді ОСОБА_11 у відпустці, згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді ОСОБА_10 надійшли клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні 28 грудня 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив відвід судді ОСОБА_10 , про що надав письмову заяву, яка того ж дня згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена в провадження судді ОСОБА_1 .

В судове засідання 29 грудня 2022 року захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, у зв`язку з чим судом за клопотанням обвинувачених були залучені захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_14 з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області для проведення окремої процесуальної дії, зокрема розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_10 , а також вирішення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Враховуючи, що після цього в судове засідання з`явилася адвокат ОСОБА_5 , з якою цього ж дня обвинувачений ОСОБА_9 уклав договір № б/4 про надання правової (правничої) допомоги та адвокатських послуг, повноваження адвоката ОСОБА_14 , яка діяла згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 016-160001066 від 29 грудня 2022 року, в частині здійснення процесуальної дії по розгляду питання про відвід судді, були припинені.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлений ним відвід судді ОСОБА_10 , мотивуючи його тим, що в діях судді вбачаються порушення засад рівності всіх учасників судового провадження перед законом і судом, змагальності сторін, а також свободи в наданні ними своїх доказів та доведення їх переконливості. Зокрема, суддею було прийнято до розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, яке було не підписане електронним-цифровим підписом його автора та подане до суду за три дні до закінчення терміну дії попередньої ухвали, а не так, як це передбачено КПК України, тобто з порушенням процесуальних строків для його подання, а також не вручене його захиснику адвокату ОСОБА_12 . Крім того, зазначив, що в порушення вимог ч. 3 ст. 200 КПК України, копія цього клопотання була йому надана суддею, а не прокурором, що, на його думку, свідчить про порушення його права на захист, перевищення меж службових обов`язків, а також упередженість судді при розгляді матеріалів цього кримінального провадження. Вважаючи такі дії судді незаконними, просив задовольнити його заяву та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвести суддю ОСОБА_10 від розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів. Також зауважив, що суддя ОСОБА_10 приймала рішення в цьому кримінальному провадженні, як слідчий суддя, при вирішенні клопотань прокурора про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою.

Після надання пояснення, обвинувачений ОСОБА_7 знепритомнів та був госпіталізований до закладу охорони здоров`я, а захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 , залишив судове засідання, в якому він брав участь в режимі відеоконференції.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання ОСОБА_7 та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді, зазначивши, що доводи останнього є надуманими, так як суддя ОСОБА_10 здійснює розгляд матеріалів цього кримінального провадження неупереджено із забезпеченням дотримання прав кожного з учасників судового провадження. Наголосив на тому, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою призначено до розгляду та прийнято до провадження суддею ОСОБА_10 відповідно до вимог КПК України, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_10 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що особа, яка подала заяву про відвід судді свої міркування з цього приводу висловила в судовому засіданні, інші учасники судового розгляду також висловили свої міркування з приводу заявленого відводу, а захисник ОСОБА_4 , маючи можливість, не виявив бажання цього зробити, оскільки безпричинно залишив судове засідання, суд вважав за можливе продовжити розгляд заяви та прийняти процесуальне рішення по справі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримана іншими обвинуваченими та їх захисниками про відвід судді ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 і 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу визначений ст. ст. 75 і 76 КПК України є вичерпаним, а тому виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Поняття «інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості», на яке посилається заявник, є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує сутність цих обставин, виходячи зі свого внутрішнього переконання. З системного аналізу вказаних положень слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. При цьому, ці обставини мають бути доведеними.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб?єктивний та об?єктивний аспект. Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» вказано, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб?єктивного та об?єктивного критеріїв. Щодо суб?єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначено, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з?являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з?являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об?єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України», «Фей проти Австрії»).

Рішеннями ЄСПЛ у справах «Веттштайна» та «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» встановлено, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Між тим, заявлений обвинуваченим ОСОБА_7 відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність вищезазначених підстав для відводу, які б викликали обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_10 під час розгляду матеріалів клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а його заява фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями під час проведення судового розгляду клопотань прокурора.

Прийняття до провадження та розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим, яке надійшло до суду 20 грудня 2022 року, нівелює доводи заявника про те, що воно подано з порушенням процесуальних строків.

У визначений законом час до початку розгляду клопотань судом була надана можливість обвинуваченим та їх захисникам ознайомитись з ним та підготуватись до визначення позиції захисту, що в повній мірі узгоджується з вимогами КПК України та не може, на переконання суду, ставити під сумнів неупередженість судді.

Інші доводи заявника щодо необ`єктивності судді, порушення засад рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом, змагальності сторін, свободи в наданні ними доказів та доведення їх переконливості, а також упередженого, на його думку, ставлення до даної справи, є лише суб`єктивною думкою сторони захисту, тобто припущенням, яке не є об`єктивно обґрунтованим, а тому як підстава відводу, також не приймається.

Той факт, що суддя ОСОБА_10 нібито брала участь в розгляді цього кримінального провадження при вирішенні клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою, на який посилається обвинувачений, не є підставою, яка б з огляду на положення ч. 1 ст. 76 КК України виключала її участь в розгляді матеріалів кримінального провадження в суді, так як розгляд цих клопотань проводився не під час досудового розслідування, а на стадії судового розгляду і суддя ОСОБА_10 брала участь в цьому кримінальному провадженні не як слідчий суддя.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що будь-яких об`єктивних даних, які б відповідно до ст. 75 КПК України виключали участь судді в розгляді матеріалів цього кримінального провадження та викликали сумніви в її неупередженості заявником не наведено та в ході судового розгляду не встановлено, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України.

Керуючись ст. ст. 75-76 і 80-81, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30 грудня 2022 року о 08 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_15