Справа № 203/1015/23
Провадження № 1-кс/0203/1208/2023
УХВАЛА

23 лютого 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000036 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 426 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське, Волноваського району, Донецької області, громадянина України, який має вищу економічну освіту, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець на посаді командира 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає у військовій частині НОМЕР_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року під наглядом прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до затриманого в порядку ст. 208 КПК України о 14-30 год. 21 лютого 2023 року ОСОБА_4 , підозрюваного в тяжкому кримінальному правопорушенні за ознаками ч. 3 ст. 369 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 176, 184 КПК України та обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до восьми років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може змінити своє місце проживання або іншим чином переховуватись від органу досудового розслідування. Крім цього, підозрюваний шляхом тиску (умовляння, погроз тощо) може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні або змусити відмовитись від своїх показань свідка, намагаючись уникнути від покарання. Також ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини, має доступ до вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, а тому може скористатися вказаною можливістю для подальшого спричинення погрози життю або здоров`ю свідків. Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що, у свою чергу, утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра є явно необґрунтованою, оскільки докази лише є показань слідчого як свідка вказують на провокацію злочину, а ризики, на які посилається прокурор недоведеними, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, дитину на утриманні, позитивні характеристики за місцем служби, тому заявлений ризик втечі, продовження вчинення кримінального правопорушення або вчиненні іншого є припущеннями без жодних для того підстав, так само як і ризик впливу на свідків, ключовим серед яких є сам слідчий, на якого вплинути підозрюваний не має жодної можливості, у зв`язку з чим сторона захисту клопотала про відмову у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, а також оригінали матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у пропозиції та обіцянці службовій особі, яка займає відповідне становище, надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за який санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

22 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, займаючи посаду начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , 04 січня 2023 року приблизно о 16:00 год., перебуваючи поблизу тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , під час особистої розмови висловив пропозицію старшому слідчому Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 про надання йому неправомірної вигоди у вигляді 10 000 -15 000 доларів США за уникнення кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000003, відомості про яке внесені до ЄРДР від 02 січня 2023 року за ознаками посягання, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом привласнення чужого майна, грошових коштів, шляхом зловживання службовими особами ВЧ НОМЕР_1 службовим становищем в умовах воєнного стану. Далі, 26 січня 2023 року приблизно о 14:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі «BMW X5» з номерним знаком НОМЕР_3 , що знаходився біля будівлі № 52 по вул. Старокозацька в м. Дніпрі, яким користується слідчий ОСОБА_8 , повторно висловив намір по надання останньому неправомірної вигоди за уникнення від кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження № 0000003. Після цього, 02 лютого 2023 року приблизно о 12:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у кабінеті НОМЕР_5 на другому поверсі адміністративної будівлі по вул. Старокозацькій, 52, в м. Дніпро, під час особистої розмови висловив старшому слідчому Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 обіцянку надати йому неправомірну вигоду, а саме після 15.02.2023, прибути за викликом слідчого за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, особисто передати слідчому ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, після чого, на виконання даної домовленості, ОСОБА_4 , 21 лютого 2023 року приблизно о 14:30 год., перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля BMW Х5 із д.н.з. НОМЕР_4 , що знаходився біля будівлі №52 по вул. Старокозацькій, в м. Дніпро і яким користується слідчий ОСОБА_8 , у присутності слідчого ОСОБА_8 , поклав до бардачка (ніші приладової панелі) вказаного автомобіля частину неправомірної вигоди - 5 000 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у пропозиції та обіцянці службовій особі, яка займає відповідне становище, надати їй неправомірну вигоду та фактичному наданні такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища фактичними даними заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколів допиту свідка ОСОБА_8 від 11 січня 2023 року, від 26 січня 2023 року, від 02 лютого 2023 року, від 21 лютого 2023 року, що в сукупності з даними протоколу обшуку автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_4 , від 21.02.2023 в ході якого виявлений і вилучений предмет злочину, протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 21 лютого 2023 року біля автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_4 , викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині.

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження надання частини з обумовленої суми неправомірної вигоди, виявленої під час проведення обшуку автомобіля слідчого «BMW X5», де перебував ОСОБА_4 , що є причиною виникнення підозри, які за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Відповідно, прокурором наведені вагомі докази викриття «на гарячому», внаслідок чого належить визнати доказаним існування "обґрунтованої підозри" для застосування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, проте слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за ч. 3 ст. 190 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваного в інкримінованих злочинах підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами затримання особи «на гарячому», а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання та двох дітей не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 8 років з конфіскацією майна.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до восьми років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може змінити своє місце проживання або іншим чином переховуватись від органу досудового розслідування, з огляду на проходження військової служби та постійну зміну дислокації військових підрозділів ЗСУ, а також з урахуванням того, що останній не має достатньої міцності соціальних зв`язків, які б безумовно стримували останнього від спроб вдатися до втечі, в тому числі в районі лінії фронту, де контроль правоохоронних органів більш уразливий.

Доведеними є й ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний шляхом тиску (умовляння, погроз тощо) може незаконно впливати, як на свідка ОСОБА_8 , так і на інших свідків у цьому кримінальному провадженні або змусити відмовитись від своїх показань свідків, зважаючи на те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним із військовою справою досвідченим військовослужбовцем військової частини, в якій має доступ до вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, а тому може скористатися вказаною можливістю для подальшого спричинення погрози життю або здоров`ю свідків.

Також прокурор довів наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі без обмеження у пересуванні може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що, у свою чергу, утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

Таким чином, прокурором у з`ясованих обставинах надані переконливі докази того, що на цьому етапі досудового розслідування наявні достатні підстави вважати існуючими ризики перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилення від відповідальності, запобігання чому складає легітимну мету за п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні, що виправдовують характерний для тримання під вартою ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним ризикам переховування, впливу на інших учасників кримінального провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 59 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання, тобто з 14 год. 30 хв. 21 лютого 2023 року до 14 год. 30 хв. 21 квітня 2023 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає з 01 січня 2023 року від 51 780 до 207 120 гривень.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, зважаючи на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, зухвалість способу вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , розмір неправомірної вигоди, дані про особу підозрюваного, його майновий стан і розмір доходів, виплачуваних державою на займаній підозрюваним посаді, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 200 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 800 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000036 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 426 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське, Волноваського району, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369, ч. 4 ст. 426 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 59 днів, тобто до 14 год. 30 хв. 21 квітня 2023 року, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області.

Визначити строк дії ухвали до 21 квітня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути звільнений під заставу 536 800(п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, тобто 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали - до 21 квітня 2023 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з пункту постійної або тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком за провадженням: ОСОБА_8 , як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі у процесуальних діях, в тому числі і через адвокатів;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 27 лютого 2023 року о 09:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1