Єдиний унікальний номер справи 185/5939/21
Провадження № 1-кп/185/200/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 28.05.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петропавлівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм ТДВ «Автопромінь», не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

27.05.2021 року приблизно о 19.40 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де у нього з потерпілим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в бійку, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , бажаючи їх настання, наніс невстановленим предметом, тримаючи в правій руці, 4 удари в область грудної клітини, живота та нижніх кінцівок останньому. Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини, живота, нижніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та утворилися від дії плаского колючо-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, проте надав показання, згідно яких фактично не визнає кваліфікації вчинених дій. Суду пояснив, що раніше спільно проживав з ОСОБА_8 однією сім`єю, збирались одружитись, проте відносини не склались, вони розійшлись, підтримують дружні стосунки. 27.05.2021 року вранці біля магазину «АТБ» до нього підійшов невідомий чоловік, в подальшому йому стало відомо, що це був ОСОБА_6 , намагався з ним поговорити, змісту розмови не пригадує. Потім цей чоловік сів в автомобіль, в якому перебувала ОСОБА_9 . Ввечері цього ж дня він йшов з гаражу та проходив повз будинку, де проживає остання. Він покликав її, став розмовляти біля під`їзду. Під час розмови з ОСОБА_10 , із-за її спини він отримав удар камінням в обличчя, від чого впав на спину на землю, свідомості не втрачав. При ньому в одязі був мультитаб (невеликий складний ніж), який він дістав та став розмахувати перед собою, бо побачив потерпілого, останній наступив ногою на коліно та намагався вдарити знову камінням. Він не відчув, що ножем потрапив в тіло потерпілого, ударів ножем не наносив. Потерпілий відійшов, а він підвівся та пішов додому, по дорозі загубив цей кишеньковий ніж. Ніякої кровотечі у потерпілого не бачив. Наступного дня дізнався про його пошуки, тому сам з`явився до поліції. Гематома на обличчі від удару цеглиною в нього пройшла через декілька днів, причиною конфлікту вважає ревнощі потерпілого. Цивільний позов потерпілого в частині стягнення майнової шкоди визнає в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди визнає в розмірі 3000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 під час допиту повідомив, що він підтримує стосунки з ОСОБА_8 . До інкримінованих подій йому тричі дзвонив, як з`ясувалось обвинувачений, та погрожував. Вранці 27 травня 2021 року біля магазину «АТБ» ОСОБА_10 вказала на особу обвинуваченого. Він підійшов до нього та попросив більше не турбувати та не чіплятись до ОСОБА_11 . Ввечері цього ж дня, приблизно о 19.00 годині він знаходився в квартирі ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , коли у вікно постукав ОСОБА_3 . Ірина вийшла на вулицю та стала розмовляти з обвинуваченим. У вікно він побачив, що ОСОБА_3 не дає ОСОБА_12 піти, тримає за плечі обома руками. Він вийшов з квартири та направився до обвинуваченого. В цей момент ОСОБА_9 сказала, що в руках у ОСОБА_3 ніж. Підійшовши ближче, він кулаком руки вдарив в обличчя обвинуваченого, від чого він впав. Він підійшов до нього ближче та нахилився з метою вибити ножа, обвинувачений почав наносити йому удари ножем по тулубу та кінцівкам. Від ударів в нього запекло в грудях, і він відійшов від обвинуваченого. В нього розпочалась рясна кровотеча, ОСОБА_9 викликала швидку, а ОСОБА_3 підвівся та втік з ножем. В подальшому його доставили до лікарні до реанімаційного відділення, він втратив свідомість. Ніяких ударів цеглиною по голові ОСОБА_3 не наносив в день описаних подій, обвинувачений був в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що раніше зустрічалась з обвинуваченим, але за три роки до подій вони розійшлись. ОСОБА_3 став її переслідувати. З потерпілим вона підтримує дружні стосунки, вони періодично зустрічаються. Вранці 27.05.2021 року біля магазину «АТБ» відбулась розмова між обвинуваченим та потерпілим, але змісту її вона не почула. Ввечері цього ж дня, вона разом з ОСОБА_6 перебували в квартирі сина по АДРЕСА_2 . У вікно постукав обвинувачений, і вона вийшла на подвір`я. ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння, під час розмови з ним, вона зрозуміла, що під одягом за поясом в нього ніж. Обвинувачений не надавав їй можливість піти додому, і це побачив ОСОБА_6 у вікно. Потерпілий вийшов на ганок, а обвинувачений став йти на нього. Вона попередила ОСОБА_6 , що у ОСОБА_3 ніж. Потерпілий вдарив ОСОБА_3 в обличчя, від чого останній впав на клумбу. В руках у ОСОБА_3 був ніж, завернутий в поліетиленовий пакет, він схопив за ногу ОСОБА_6 та став наносити йому удари цим ножем. У потерпілого розпочалась кровотеча, і він відбіг від обвинуваченого, попросив викликати швидку. ОСОБА_3 швидко підвівся та втік з місця пригоди. В подальшому потерпілого доставили до лікарні, де зробили операцію. ОСОБА_6 тривалий час лікувався. На теперішній час тілесні ушкодження у потерпілого загоїлись, він добре себе почуває.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 розповів, що 27.05.2021 року приблизно о 20.00 годині до його квартири прийшов обвинувачений ОСОБА_3 . У нього були садна на обличчі та припухла нога. Кровотечі чи плям крові на одязі та тулубі у ОСОБА_3 не було. Обвинувачений пояснив, що коли йшов з гаражу, то зустрів знайому ОСОБА_10 . Її співмешканець приревнував її та побив його. Подробиць конфлікту ОСОБА_3 не розповідав. У зв`язку з тим, що обвинувачений не міг пересуватись із-за травми ноги, він залишив останнього в себе. Ознак алкогольного сп`яніння у обвинуваченого в той день він не помітив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем хірургом в Павлоградській лікарні інтенсивного лікування. За час роботи він, виконуючи свою роботу, здійснює по декілька операцій щоденно, тому обставин наданої медичної допомоги потерпілому не пригадує. Всі здійснені заходи записані в історії хвороби та містяться в протоколі операції. Поранення артерії загрожує життю людини, цього ушкодження достатньо для настання незворотних наслідків, на це впливає багато чинників.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердив складений ним висновок за результатами судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 та пояснив, що під час проведення дослідження він використовував медичну документацію: історію хвороби та амбулаторну картку. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день) згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Судово-медичний експерт оцінює лише отримані тілесні ушкодження та їх наслідки, а не ті які могли з`явитись за різних причин, зокрема надання несвоєчасної чи ненадання взагалі медичної допомоги. Ніяких пошкоджень внутрішніх судин при проведені експертизи у потерпілого ОСОБА_6 не було виявлено, в медичній документації про це нічого не було зазначено, при потраплянні до лікарні у потерпілого був тиск у нормі, що нехарактерно для пошкодження кров`яних судин. У потерпілого були виявлені рубці в результаті заживлення колото-різаних ран, а не в результаті проникаючих поранень.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті в межах кримінального провадження процесуальні рішення.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000351, до ЄРДР 28.05.2021 року Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, про спричинення 27.05.2021 року ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, орган досудового розслідування підрозділ дізнання Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /а.п.107/.

Протокол огляду місця події від 27.05.2021 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянута прилегла ділянка місцевості та під`їзд за адресою: АДРЕСА_2 , де були виявлені сліди кримінального правопорушення: плями РБК на сходах, доріжці до під`їзду та біля під`їзду /а.п.108-115/.

Протокол огляду речей від 27.05.2021 року з фототаблицею, згідно якого слідчим були оглянуті та вилучені речі, в яких був доставлений до лікарні потерпілий ОСОБА_6 : футболка чорного кольору, штани темно-синього кольору, кросівки чорного кольору, труси сірого кольору. На речах наявні сліди РБК та механічні порізи /а.п.116-119/.

Протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на місці вчинення кримінального правопорушення відтворила механізм спричинення обвинуваченим ножем тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , в результаті чого у потерпілого розпочалась кровотеча. Після вказаних дій обвинувачений підвівся та втік із ножем з місця вчинення кримінального правопорушення /а.п.120-122/.

Протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2021 року за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого обвинувачений, перебуваючи на місці вчинення кримінального правопорушення, розповів та показав механізм спричинення йому потерпілим ОСОБА_6 тілесного ушкодження під час удару цеглиною в область голови, в результаті чого він впав спиною на землю, де дістав ножа та почав махати ним перед собою. Після підвівся та залишив місце кримінального правопорушення /а.п.123-127/.

Висновок експерта №236 від 14.07.2021 року за результатами проведення судово-медичного дослідження потерпілого ОСОБА_6 . Згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубців на грудній клітині справі на 3 см догори від соска по середньо-ключичній лінії, в епігастральній області, у верхній третині лівого стегна по зовнішньо-бічній поверхні на межі верхнього та зовнішнього квадрантів сідниці, в середній третині правого стегна по внутрішній поверхні. Вищеописані рубці утворилися внаслідок заживлення колото-різаних ран, що могли утворитися від дії плаского колючо-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа. Враховуючи кількість рубців, потерпілому було нанесено не менш чотирьох ушкоджень в області грудної клітини та нижніх кінцівок. Всі вищеописані тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини, живота, нижніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Тілесні ушкодження утворилися за дуже короткий проміжок часу та судити про їх послідовність не видається можливим. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати 27.05.2021 року /а.п.128-131/.

Висновок експерта від 19.07.2021 року, відповідно до якого на передній поверхні футболки потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній перебував в день інкримінованих подій, наявні чотири наскрізні пошкодження. Пошкодження утворені в результаті дії колюче-ріжучого предмету, що має клинок з вістрям, обухом та гострого заточеним лезом типу ніж, тощо /а.п.134-138/.

Постанова про визнання речовим доказом від 22.07.2021 року, згідно якої вилучений одяг при затриманні обвинуваченого; сліди РБК з місця вчинення кримінального правопорушення; речі, в яких було доставлено до лікарні потерпілого ОСОБА_6 - визнано речовими доказами та передані на зберігання до Павлоградського РВП /а.п.139-141/.

Висновок експерта №402/2 від 30.06.2021 року за результатами проведеного судово-медичного дослідження змивів РБК з місця події, в яких встановлена наявність крові людини. На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на двох гігієнічних палицях зі змивами з місця події і з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , сліди крові на двох гігієнічних палицях зі змивами з місця події можливо належать обвинуваченому ОСОБА_3 і не можуть належати потерпілому ОСОБА_6 , слід крові на останній гігієнічній палиці зі змивом з місця події можливо належить потерпілому ОСОБА_6 , або можлива суміш крові потерпілого ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_3 /а.п.143-146/.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.05.2021 року, згідно якого обвинуваченого ОСОБА_3 об 12.00 годині 28.05.2021 року було затримано в порядку ст.208 КПК України. В ході затримання у обвинуваченого вилучено: светр чорного кольору, спортивні штани темно синього кольору. На вказаних речах наявні сліди РБК /а.п.147-152/.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України, тому покладені в основу вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до спричинення потерпілому ОСОБА_6 27.05.2021 року умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а отримання цих ушкоджень потерпілим в результаті необхідної оборони від його протиправних дій були спростовані в суді:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , в яких останній повідомив про виникнення неприязних стосунків між ним та обвинуваченим напередодні інкримінованих подій та спричинення йому 27.05.2021 року обвинуваченим саме умисних ударів ножем по тулубу та кінцівкам, коли він намагався вибити ножа у обвинуваченого, що призвело до рясної кровотечі;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка була очевидцем подій та повідомила, що обвинувачений 27.05.2021 року в ході з`ясування стосунків з нею та появи в цей момент поруч потерпілого ОСОБА_6 дістав ножа. Після отримання удару в обличчя від потерпілого обвинувачений став наносити саме удари ОСОБА_6 ножем в область тулубу та по кінцівках;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , яка на місці вчинення кримінального правопорушення відтворила механізм спричинення умисних ударів ножем обвинуваченим по тулубу та кінцівкам потерпілого ОСОБА_6 ;

- висновком експерта судово-медичної експертизи та показаннями експерта ОСОБА_17 , згідно яких у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубців на грудній клітині, животі, на лівій та правій нижніх кінцівках, які утворилися внаслідок заживлення колото-різаних ран, що могли бути спричинені від дії плаского колючо-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа;

- висновком експерта, відповідно до якого на передній поверхні футболки потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній перебував в день інкримінованих подій, виявлені чотири наскрізні пошкодження. Пошкодження утворені в результаті дії колюче-ріжучого предмету, що має клинок з вістрям, обухом та гострого заточеним лезом типу ніж.

Проаналізувавши усі докази в сукупності, суд робить висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_3 27.05.2021 року не перебував в стані необхідної оборони під час подій за місцем проживання свідка ОСОБА_13 . В ході спілкування обвинуваченого зі свідком ОСОБА_13 , з`ясування з нею стосунків, затримання свідка останнім, потерпілий ОСОБА_6 , побачивши це через вікно квартири, вийшов на вулицю та намагався захистити свідка. Почувши від свідка ОСОБА_13 про наявність у обвинуваченого предмету, схожого на ніж, потерпілий ОСОБА_6 завдав останньому удару кулаком в обличчя. Після чого з метою припинення протиправних дій обвинуваченого він підійшов до обвинуваченого, який лежав на землі, намагаючись вибити цей невстановлений предмет. В цей момент обвинувачений ОСОБА_3 і став наносити умисні удари невстановленим предметом в область грудної клітини, живота та нижніх кінцівок потерпілого. Наявність колото-різаних поранень на різних анатомічних ділянках потерпілого, а саме: грудна клітина, живіт, права та ліва ніжні кінцівки, - характерні саме для цілеспрямованих ударів колюче-ріжучого предмету, а не для їх появи в результаті розмахування ножем перед потерпілим. За показаннями обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_6 , отримавши перше поранення, став змінювати своє розташування до обвинуваченого, тим самим підставляючи під удари колюче-ріжучого предмету інші частини свого тіла. Така поведінка потерпілого щонайменше є нелогічною. Тому до показань обвинуваченого ОСОБА_3 суд відноситься критично та не бере їх до уваги під час ухвалення вироку, розцінює як спосіб захисту обвинуваченого від висунутого обвинувачення та спробою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене.

Стосовно позиції представника потерпілого про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 під час інкримінованих подій іншого кримінального правопорушення, а саме закінченого замаху на умисне вбивство, - суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зазначена норма надає право лише прокурору змінювати раніше висунуте обвинувачення чи висувати додаткове обвинувачення стосовно обвинуваченого. Лише при покращенні становища обвинуваченого, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення. Представником потерпілого заявлене про перекваліфікацію дій обвинуваченого на кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким, що безумовно погіршує становище обвинуваченого та передбачає більш суворе покарання у вигляді позбавлення волі. Під час судового розгляду висунуте ОСОБА_3 обвинувачення прокурор не змінював, додаткового обвинувачення не висував.

У зв`язку з викладеним, будь-яких підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого не має.

Крім того, замах на вмисне вбивство вчиняється лише при наявності прямого умислу у особи, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При обставинах, встановлених в ході проведення судового розгляду, прямого умислу обвинуваченого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому не було встановлено, про це свідчить ряд чинників: знаряддя злочину (мультитаб - невеликий складний ніж), кількість ударів, ділянки тіла потерпілого, які зазнали ушкоджень, і основне це причини припинення доведення злочинного умислу до кінця, простими словами ніщо не заважало обвинуваченому, у разі наявності умислу на вбивство, довести свої дії до логічного звершення.

Стосовно заявленої позиція представника потерпілого стосовно неповноти висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 , - суд зазначає наступне. Відповідно до ч.10 ст.101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Судом був досліджений наданий стороною висновок за результатами судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 та допитаний експерт ОСОБА_17 , який складав цей висновок. Згідно встановленого, експертом у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження, які за своєю характеристикою віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. І ці ушкодження у потерпілого є фактичними, отриманими в результаті протиправних дій обвинуваченого. Експерт, використовуючи свої професійні знання, досліджував наявні та фактично отримані тілесні ушкодження потерпілого, а не ті вірогідні, можливі, які б настали при умові певних обставин: несвоєчасної та/або неякісної медичної допомоги, інших дій потерпілого після отримання травм, тощо. Висновок судово-медичної експертизи, наявний в матеріалах кримінального провадження, не містить суперечностей, тому не має підстав вважати його необґрунтованим, неповним чи неправильним. Аналогічні висновки зроблені ККС ВС в постанові від 02.02.2021 у справі № 721/265/17 (провадження № 51-568км19). Тому даний доказ є належним та допустимим.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані.

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, думку потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.

Заявлене прокурором в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини щире каяття не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, компенсування завданої шкоди. За весь час розгляду обвинувачений не визнав своєї провини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не визнав кваліфікації інкримінованих йому дій та спричинення потерпілому умисних тілесних ушкоджень, Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своєму рішенні від 10.06.2020 року в справі №149/1596/16-к.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, відсутності каяття з боку ОСОБА_3 , відношення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише при призначені реального покарання у вигляді арешту та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-трасологічна експертиза, на проведення експертизи згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України було витрачено 1372.96 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1372.96 гривень.

Потерпілим в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 504751,30 гривень. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_6 зазначив, що після отримання тілесних ушкоджень в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_3 він звернувсь за медичною допомогою. Було проведено оперативне втручання, важке лікування, яке продовжується по теперішній час. Від отриманих травм погіршився стан його здоров`я, він не може виконувати важку роботу. Документально він може підтвердити придбання ліків на загальну суму 2251.30 гривень, в результаті вчиненого кримінального проступку пошкоджені його речі: футболка, брюки, кросівки. Спричинена майнова шкода на загальну суму 4751.30 гривень. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що в момент отримання тілесних ушкоджень переніс фізичну біль, пережив емоційний стрес, був вимушений змінити своє життя. Моральна шкода оцінена потерпілим у розмірі 500000 гривень.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

В якості підтвердження завданих матеріальних збитків потерпілим суду надані квитанції про сплату вартості придбаних для лікування медичних препаратів, загалом у сумі 2251.30 гривень. Зазначені письмові докази є належними за кримінальним провадженням, тому судом враховані при визначені завданих матеріальних збитків на лікування потерпілого, заявлена майнова шкода у розмірі 4751.30 гривень визнана обвинуваченим.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин і в результаті його дій потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду загалом в сумі 4751.30 гривень, що підтверджується матеріалами провадження, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дійшов висновку, що такі цивільні позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені документально і підлягають задоволенню саме у вказаному розмірі у відповідності ст. 127-129 КПК України, шляхом стягнення з обвинуваченого.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини провадження, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , необхідність оперативного втручання, час, протягом якого він знаходився на лікуванні, наслідки завданих тілесних ушкоджень, матеріальний стан сторін, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , як винної особи, яка завдала тілесних ушкоджень потерпілому, на користь останнього моральну шкоду у сумі 30000 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_3 та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 28.05.2021 року по 24.06.2021 рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1372.96 гривень.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану в результаті кримінального правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 4751.30 гривень та моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

Речові докази:

- футболку чорного кольору, штани темно-синього кольору, кросівки чорного кольору, труси сірого кольору, які належать потерпілому ОСОБА_6 та передані на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- светр чорного кольору, спортивні штани темно синього кольору, які належать ОСОБА_3 та передані на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- гігієнічні палиці зі змивами з місця події, зразок крові потерпілого ОСОБА_18 , паперовий конверт з осадами з об`єктів №1,2 на ниточках марлі, контрольний зразок марлевої серветки, які передані на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1