Дата документу 30.11.2022 Справа № 317/2588/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2588/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/676/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000517, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вказане в ньому.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 жовтня 2022 року на блок посту № НОМЕР_1 , що встановлено у с Володимирівське, Запорізького району, Запорізької області працівниками поліції зупинений автомобіль «ГАЗ-33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , під час перевірки якого було встановлено, що останнім в багажному відділі автомобілю перевозяться колоди деревини фруктових дерев, без відповідних на те документів.

28 жовтня 2022 року, слідчим СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій і лейтенантом поліції ОСОБА_9 в період часу з 17 год. 32 хв. до 18 год. 44 хв. на ділянці місцевості, що розташована на блок посту № НОМЕР_1 , що знаходиться в селі Володимирівське Запорізького району Запорізької області, було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; ключі від автомобілю «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; дрова (колоди) різної породи загальним об`ємом приблизно 1,5 куб.

В ході досудового розслідування встановлено, що власником автомобілю «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України від 25 червня 2005 року є ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_1 .

Вказані вилучені об`єкти постановою слідчого СВ відділу поліції № 6 Запорізького ГУНП в Запорізькій області від 29 жовтня 2022 року визнано речовими доказами, є предметами вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим зберігають на собі слідові інформацію обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що вказані вилучені об`єкти постановою слідчого СВ відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 29 жовтня 2022 року визнано речовими доказами, є предметами вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим зберігають на собі слідову інформацію обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що жодних заяв про скоєння правопорушення не надходило, натомість на блокпосту с. Володимирське було зупинено автомобіль, проведено його огляд, місце порубки не виявлялося та не встановлювалося взагалі, походження деревини, її стан, кількість та об`єм взагалі не перевірялось, деревина, хоча і визнана речовим доказом у провадженні, але не була детально оглянута, описана та вилучена.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята у результаті неповноти судового розгляду та висновки якої не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що на теперішній час дрова (колоди) різної породи, загальним об`ємом приблизно 1,5 куб є предметом вчинення злочину, а автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Зауважує, що перевезення незаконно зрубаних дерев відбувалось з використанням транспортного засобу «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зазначає, що перевезення є однією із дій, вчинення якої щодо незаконно зрубаних дерев, утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Вказує, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження власником транспортного засобу «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , або іншими особами не надано жодних підтверджуючих документів законності набуття права власності на зрубані дерева, які як пояснила власниця попросив перевести знайомий.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 28 жовтня 2022 року майно, а саме, автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від автомобіля «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , дрова (колоди) різної породи загальним об`ємом приблизно 1,5 куб., власником яких є ОСОБА_10 , з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, заборонивши використання та розпорядження арештованим майном.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, разом з тим, не спростовувала, що дрова (колоди) не вилучались.

ОСОБА_10 , яка повідомлена належним чином до судового засідання апеляційного суду не з`явилась, клопотань про відкладення апеляційної скарги не подавала.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Якщо ж арешт накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного (обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та дрова (колоди) різної породи загальним об`ємом приблизно 1,5 куб, слідчий суддя, по-перше, перевірив законність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження; а по-друге, врахував співрозмірність (пропорційність) такого втручання в інтереси власника майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом поліції №6 Запорізького районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 29 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 5).

Із фабули витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000517 випливає, що 28 жовтня 2022 року на блок посту №2 с. Володимирівське, Запорізького району, Запорізької області працівниками поліції був зупинений автомобіль ГАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , де під час перевірки автомобіля були виявлено колоди фруктових дерев. Вказані фрагменти деревини перевозились без відповідних документів.

Отже, із вищезазначеного випливає, що на даний час триває досудове розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Предметом вказаного кримінального правопорушення є дерева у лісах, а також у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах України.

Відтак, автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 не є предметом у даному кримінальному провадженні та не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту в частині вказаного автомобіля, ключів від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 слідчий зазначив проведення транспортної експертизи, проте, на думку апеляційного суду, таке посилання є формальним, без відповідного формулювання та доводів, які б свідчили взагалі про необхідність проведення такої експертизи, оскільки предметом у даному кримінальному провадженні є дерева, а не транспортний засіб.

Між іншого, слід зазначити, що матеріали клопотання не містять постанову про призначення експертизи та прокурором її надано не було в судовому засіданні апеляційного суду, проте, відомості до ЄРДР були внесені ще 29 жовтня 2022 року.

Щодо накладення арешту на дрова (колоди) різної породи, на які слідчий просить накласти арешт, то слід зазначити наступне.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 28 жовтня 2022 року, 28 жовтня 2022 року в ході огляду було виявлено та вилучено автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі (а.с. 8-13).

Вилучення дров (колоди) різної породи, на які просить накласти арешт слідчий в своєму клопотанні під час вказаного огляду не вилучалось, жодних інших документів, які б свідчили про вилучення такого майна ані слідчим, ані прокурором надано не було.

При цьому, в постанові слідчого про визнання речових доказів від 29 жовтня 2022 року, якою визнано в тому числі дрова (колоди) різної породи речовим доказом у даному кримінальному провадженні, останній посилається саме на вищевказаний протокол, що не відповідає дійсності.

У зв`язку із чим, в матеріалах клопотання відсутні докази про виявлення та вилучення вказаної деревини 28 жовтня 2022 року працівниками поліції під час перевірки автомобілю ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Тому за викладених обставин, правова підстава для арешту майна взагалі відсутня, що є обов`язковим для накладення арешту на майно, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що слідчий в клопотанні, в порушення ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000517, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14