Дата документу 20.03.2023Справа № 554/2236/23
Провадження № 1-кс/554/3611/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0000620 від 02.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що у провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000620 від 02.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2023 близько 21:15 год., невідома особа, шляхом вільного доступу, таємно, в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні закладу «Криниця» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, буд. 160 викрала із верхнього одягу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в сумі 4 700 доларів США, 40 000 гривень.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 02.03.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.03.2023 в період часу з 07 год. 00 хв. по 08 год. 39 хв. проведений обшук за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

1. ноутбук марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору

2. планшетний пристрій марки Apple iPad, модель А1395

3. зарядний пристрій марки «Lenovo» чорного кольору у кількості 2 шт.

4. ноутбук марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору S/N СВ 08217090.

5. одна купюра номіналом 100 доларів США КВ 40230280J

6. дві купюри номіналом 1000 грн.

7. мобільний телефон марки Apple у корпусі блакитного кольору.

На даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 - задовольнити. Накласти арешт на вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , речі, а саме: ноутбук марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору, планшетний пристрій марки Apple iPad, модель А1395, зарядний пристрій марки «Lenovo» чорного кольору у кількості 2 шт., ноутбук марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору S/N СВ 08217090, одна купюра номіналом 100 доларів США КВ 40230280J, дві купюри номіналом 1000 грн., мобільний телефон марки Apple у корпусі блакитного кольору.

Визначити місцем зберігання, після проведення необхідних досліджень, кімнату для зберігання речових доказів відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1