Справа № 761/9151/23
Провадження №1-кп/761/2682/2023
В И Р О К

іменем України

22 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.12.2020 вироком Шевченківського районного суду м. Києва, за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., 18.12.2020 вироком Голосіївського районного суду м. Києва, за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

У С Т А Н О В И В :

16 березня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Шевченківської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні та відповідними додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000445 від 25 лютого 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

22 березня 2023 року, суд перевіривши, що у даному випадку вимоги ст. ст. 302, 314, 381 КПК України дотримано, призначив обвинувальний акт у кримінальному провадженні до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі обвинувального акту та доданих матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що положеннями статті 12 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної Резолюцією 217 А (Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, та статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН від 16 грудня 1966 року передбачено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла; кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до статті 30 Конституції України (№ 254к/96-ВР від 28.06.1996) - кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду; у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Відповідно до статті 13 «Недоторканність житла чи іншого володіння особи» КПК України (№ 4651-VI від 13.04.2012), - не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 233 «Проникнення до житла чи іншого володіння особи» КПК України (№ 4651-VI від 13.04.2012), - ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Відповідно до частини 2 статті 233 «Проникнення до житла чи іншого володіння особи» КПК України (№ 4651-VI від 13.04.2012), - під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. Незважаючи на кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, передбачену частиною 1 статті 162 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин. Так, 25.02.2023, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 45 хв., ОСОБА_3 перебував за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 . В цей час, перебуваючи за вказаною адресою, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до автомобілю марки «Газ», моделі «31105-101», д.н.з. НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, 25.02.2023, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 год. 27 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, взяв до рук раніше заготовлені хрестоподібні викрутки з насадками та відчинив за допомогою останніх передні водійські двері автомобіля марки автомобіль «Газ», моделі «31105-101», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, з номером кузова НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сів на переднє водійське сидіння вказаного автомобіля, тим самим незаконно проник до іншого володіння особи. В подальшому, 25.02.2023 о 19 годині 27 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3, співробітники УПП у м. Києві ДПП виявили ОСОБА_3 в салоні автомобіля марки «Газ», моделі «31105-101», д.н.з. НОМЕР_1 та фактично затримали останнього.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При цьому, суд у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_3 , а саме те, що останній є раніше судимою особою, не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра.

Обставин, що згідно зі ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, для ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України в межах санкції статті у виді обмеження волі та звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, оскільки, на переконання суду його виправлення є можливим без відбування покарання.

При цьому покарання, призначені для ОСОБА_3 вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2020 та Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2020 у вигляді штрафів слід виконувати окремо.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-2310343-Д від 28.02.2023), що становлять 1 132 грн. 68 коп., слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 під час дізнання та судового провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 76, 162, КК України, ч. 2 ст. 381, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покарання, призначені для ОСОБА_3 вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2020 та Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2020 у вигляді штрафів - виконувати окремо.

Речові докази:

-3 (три) хрестоподібні викрутки, 2 (дві) насадки до викруток та 1 (один) слід папілярних узорів, котрі виявлено та вилучено 25.02.2023, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3, що зберігаються у камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, після вступу вироку в законну силу - знищити;

-Відеозаписи із портативних відео реєстраторів працівників УПП у м. Києві ДПП, які 25.02.2023 здійснювали виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , котрі записані на оптичному диску, що зберігаються у матеріалах справи, після вступу вироку в законну силу, зберігати при матеріалах справи.

Процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-2310343-Д від 28.02.2023), що становлять 1 132 грн. 68 коп. - стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений, зурахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя