Справа № 344/5941/23
Провадження № 1-кс/344/2412/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного 23.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 252, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 240 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И Л А :

07.04.2023 до слідчого судді Івано-Франківського міського суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 23.02.2022до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 26.09.2022 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ними дій, переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, всупереч вимог Постанови Кабінету Міністрів України №557 від 12.07.2005 року «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», без відома адміністрації ТОВ «Карпатекоресурс», здійснили незаконне видобування піщано-гравійної суміші на території Шевченківського родовища валунно-гравійно-піщаних відкладів, що розташоване в с. Шевченкове, Вигодської ТГ, Калуського району, Івано-Франківської області, діяльність на якому здійснює ТОВ «Карпатекоресурс».

Видобута піщано-гравійна суміш (гравій), відповідно до Постанови КМУ № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

26.09.2022 здійснено спостереження за річчю, а саме транспортними засобами Mercedes-Benz Axor 1840, номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом Schmitz Ski 24, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 ; Daf, номерний знак НОМЕР_3 із напівпричепом Boder Kis 3 WS, номерний знак НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 ; Volvo FH 13.500, номерний знак НОМЕР_5 із напівпричепом Boder Kis 3 WS, номерний знак НОМЕР_6 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 ; екскаватором марки Atlas під керуванням ОСОБА_9 . Під час проведення зазначених слідчих (розшукових) дій зафіксовано навантаження екскаватором Atlas піщано-гравійні суміші на згадані вище вантажні транспортні засоби на території Шевченківського родовища.

В подальшому водіями зазначених транспортних засобів перевезено видобуту піщано-гравійну суміш на огороджену територію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де її розвантажено.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-22/10383-ФХД від 08.11.2022, зразки грунту, вилучені із ковша екскаватора «ATLAS» номер кузова НОМЕР_7 є некарбонатним пилуватим піском з камінням, в якому кількість гравію становить 25,4%, тобто є піщано-гравійною сумішшю. Зразки грунту, які вилучені із купи, що на дорозі за автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_8 , є некарбонатним пилуватим піском з камінням, в якому кількість гравію становить 45,1%, тобто є піщано-гравійною сумішшю. Зразки грунту, які вилучені із території земельної ділянки в АДРЕСА_3 , є некарбонатним пилуватим піском з камінням, в якому кількість гравію становить 68,9%, тобто є піщано-гравійною сумішшю. Зразки грунту, які вилучені із ковша екскаватора «ATLAS» номер кузова НОМЕР_7 , купи, що на дорозі за автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , із території земельної ділянки в АДРЕСА_3 подібні між собою за комплексом ознак: кольором, механічним складом, карбонатністю, якісним і кількісним мінеральним складом, якісним і кількісним складом вільних гумінових речовин і мають спільну родову належність.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Болехів, Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із вищою освітою, працює у ФОП ОСОБА_7 , депутатом не обирався, раніше не судимий, фактично проживає у АДРЕСА_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

04 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами спостереження за річчю, протоколами огляду місця події від 26.09.2022, висновком експерта № СЕ-19/109-22/10383-ФХД від 08.11.2022, протоколами огляду речей та документів від 14.11.2022 та 15.11.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , а також іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тобто відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 та ст. 178 КПК України, а саме: п.1 підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній розуміє, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі; п.3 незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані учасників кримінального провадження; п.4 підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на інших підозрюваних, свідків, чинити перешкоди слідству, шляхом спілкування з іншими особами, не прибувати на виклики, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив клопотання задоволити. Вказав, що було враховано характеризуючі особу підозрюваного дані, а тому подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Слідчий у судовому засіданні підтримав думку прокурора. Додав, що підозра є обгрнутованою, Зокрема, з приводу зауваження з липня 2022 року до лютого 2023 року було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами.

Захисник заперечив проти задоволення вказаного клопотання. Вважає підозру необгрунтованою. Просив врахувати, що територія на якій здійснювався видобуток піщано-гравійної суміші є ліцензованою, існує спеціальний дозвіл на видобуток. Вказав, що всі ризики, що зазначені прокурором є формальними. Просив врахувати, що підозрюваний працює водієм у ФОП ОСОБА_7 , з місця роботи щоденно виїжджає за межі Івано-Франківської області, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину, яка не працює, батька з інвалідністю 1 групи. Також зазначив, що якщо слідчий суддя дійде до переконання про обгрунтованість підозри, то просив застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання без покладення обов`язку не відлучатись із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду відмовити, оскільки підозрюваний є єдиним хто утримує сім`ю. Його підзахисний буде належним чином дотримуватись обов`язків в ході досудового розслідування.

Підозрюваний вказав, що працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_7 , щоденно здійснює виїзд робочим транспортним засобом за межі Івано-Франківської області. Часто їздить у Львівську області, Закарпатську області, відповідно не встигає повернутися додому до 22 год., та щоб не порушити умови воєнного стану залишається на ніч в автомобілі. Вказав, що дружина не працює, батько є інвалідом 1 групи, він один працює та утримує сім`ю.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 23.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 252, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 240 КК України.

04 квітня 2023 року ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а саме у незаконному видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті статті 5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протоколи огляду місця події від 26.09.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/10383-ФХД від 08.11.2023, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 25.10.2022, спеціальний дозвіл на користування надрами №5911 від 25.02.2014, протоколи допиту свідків ОСОБА_11 від 14.03.2023 та ОСОБА_7 від 27.12.2022.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого ч. 3 ст. 240 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Питання доведеності чи недоведеності вини у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому можливому майбутньому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, що стосується показів свідків.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Враховуючи конкретні обставини вчинення даного кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність до інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, а також відсутність судимостей, зокрема, те що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина не працює. Підозрюваний єдиною особою, яка утримує свою сім`ю; з вищою освітою, працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_7 , позитивно характеризується за місцем роботи, має батька ОСОБА_13 з інвалідністю 1 групи загального захворювання, який потребує постійного стороннього догляду.

У той же час, прокурором лише частково доведено наявність певного ступеню ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя зауважує, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваного, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання повинен враховувати в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважати лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, та констатує, що під час розгляду даного клопотання по суті встановлено обставини, котрі дають підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, і які не виправдовують домашнього арешту.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У той же час слідчий суддя вважає, що на даний час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту як більш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку є недоцільним, а тому, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя, вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування на даний час можливо і без застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тому слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України та за допомогою нього може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням саме таких обов`язків на підозрюваного буде доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризиків.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні підозрюваний, заперечуючи проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він працює офіційно, здійснює перевезення в межах території України, на його утриманні є дружина та малолітня донька.

Оскільки він є єдиним годувальником сім`ї, підозрюваний просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки застосування визначеного домашнього арешту у певний період доби може спричинити втрату засобів до існування з огляду на ненормований графік роботи підозрюваного.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя також враховує закріплений статтею 43 Конституції України принцип захисту права на працю, який передбачає, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Так, на ОСОБА_5 , слід покласти обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-179, 177, 181, 186, 194, ч.2 ст.376, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

У застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до 04 червня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 та прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_14 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 квітня 2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1