Ухвала

Іменем України

10 квітня 2023 року

м. Київ

провадження № 51-2157 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу в інший суд його скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року виправлено описку, допущену у вищевказаній ухвалі суду від 20 березня 2023 року, у даті її постановлення.

Не погоджуючись з ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції, у якій просить її скасувати через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви суду

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення ("Кромбах проти Франції").

Відповідно до ч. 3 ст. 379 КПК України, за загальним правилом, ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Однак, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Стосовно ж ухвали про внесення виправлень у судове рішення, то вона може перешкоджати подальшому кримінальному провадженню тільки з урахуванням змісту виправленого рішення.

Оскільки ухвала Львівського апеляційного суду від 20 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про передачу скарги в інший суд не підлягає оскарженню в касаційному порядку, то так само не підлягає оскарженню в касаційному порядку і похідна від неї ухвала від 22 березня 2023 року про виправлення описки у ній.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, необхідно відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5