Провадження № 1-кс/204/2382/22
УХВАЛА
Іменем України

05 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області, під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000408 від 09.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 330 від 25.02.2022 тимчасовим місцем дислокації особового складу ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (м. Покровськ, Донецької області). Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до ст. 41 Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, у травні 2022 року, всупереч наведених вимог Основного Закону, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортного засобу шляхом обману. Для реалізації свого задуму ОСОБА_4 розробив план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння транспортним засобом шляхом обману, йому необхідно було звернутись до знайомих волонтерів, яких ввести в оману щодо свого статусу, назвавшись співробітником СБ УКРАЇНИ, повідомити щодо необхідності отримання транспортного засобу для потреб Служби безпеки України з метою ввезення, як гуманітарної допомоги нібито для передачі у користування ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, використавши для перетину митного кордону України повністю підроблений запит про дозвіл на ввезення гуманітарної допомоги за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях та після ввезення авто, отримати його для власного користування, використавши повністю підроблений акт приймання передачі, за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, після чого, використовувати для власних потреб, використовуючи повністю підроблений технічний талон транспортного засобу. Реалізуючи свій злочинний умисел, він в один з днів, наприкінці травня 2022 року, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, всупереч ст. 41 Конституції України, посягаючи на суспільні відносини щодо мирного володіння, користування та розпорядження майном, з корисливих мотивів, з метою заволодіння транспортним засобом шляхом обману, в усній формі повідомив неправдиві відомості ОСОБА_7 , який доставляє в Україну гуманітарну допомогу, про те, що є співробітником СБ України та для захисту суверенітету та незалежності України Головному управлінню СБ України в Донецькій та Луганській областях необхідний транспортний засіб, після чого, ОСОБА_7 повідомив дану інформацію ОСОБА_8 . ОСОБА_8 також будучі введеним в оману та вважаючи, що допомагає СБ України у захисті суверенітету та незалежності України, придбав транспортний засіб «Nissan Pathfinder Sport DCI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , вартістю 287 575, 67 гривень. Далі, ОСОБА_4 , бажаючи видати свої дії за правомірні, унеможливити розкриття своїх дійсних намірів, направлених на заволодіння транспортним засобом шляхом обману, та з метою отримання права на безперешкодне ввезення вказаного транспортного засобу, як гуманітарної допомоги через митний кордон України, надав завідомо підроблений запит про дозвіл на ввезення гуманітарної допомоги за підписом заступника начальника ГУ СБ України в Донецькій. В результаті цих дій ОСОБА_4 , автомобіль був ввезений на митну територію України та добровільно переданий ОСОБА_8 через ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , який став використовувати його на власний розсуд. Після чого, бажаючи видати свої дії за правомірні, унеможливити розкриття свого злочинного умислу, ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 завідомо підроблений акт приймання-передачі транспортного засобу підписаний від імені уповноваженої особи ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях та засвідчений заступником начальника ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях. Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_4 заволодів транспортним засобом шляхом обману та заподіяв значну шкоду ОСОБА_8 у розмірі 287 575, 67 гривень. Крім того, відповідно до ст. 41 Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У травні 2022 року, всупереч наведених вимог Основного Закону, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортного засобу шляхом обману. Для реалізації свого задуму ОСОБА_4 розробив план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння транспортним засобом шляхом обману, йому необхідно було звернутись до знайомих волонтерів, яких ввести в оману щодо свого статусу, назвавшись співробітником СБ УКРАЇНИ, повідомити щодо необхідності отримання транспортного засобу для потреб Служби безпеки України з метою ввезення, як гуманітарної допомоги нібито для передачі у користування ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, використавши для перетину митного кордону України повністю підроблений запит про дозвіл на ввезення гуманітарної допомоги за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях та після ввезення авто, отримати його для власного користування, використавши повністю підроблений акт приймання передачі, за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, після чого, використовувати для власних потреб, використовуючи повністю підроблений технічний талон транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Конституції України Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Так, ОСОБА_4 , в один з днів, наприкінці травня 2022 року, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, всупереч ст. 6 Конституції України, посягаючи на суспільні відносини, що забезпечують нормальне функціонування та авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування, з корисливих мотивів, з метою використання владних повноважень співробітника Служби безпеки України для вчинення суспільно небезпечного діяння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а саме заволодіння транспортним засобом шляхом обману, повідомив неправдиві відомості ОСОБА_7 , який доставляє в Україну гуманітарну допомогу, про те, що є співробітником СБ України та для захисту суверенітету та незалежності України ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях необхідний транспортний засіб, в результаті чого, ОСОБА_7 будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_4 , сприймаючи його як співробітника СБ України, повідомив дану інформацію ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_8 , також будучі введеним в оману та вважаючи, що допомагає СБ України у захисті суверенітету та незалежності України, придбав транспортний засіб «Nissan Pathfinder Sport DCI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , вартістю 287 575, 67 гривень та добровільно передав його через ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , який став використовувати його на власний розсуд. Після чого, ОСОБА_4 , бажаючи видати свої дії за правомірні, унеможливити розкриття свого злочинного умислу, надав ОСОБА_7 завідомо підроблений акт приймання-передачі транспортного засобу підписаний від імені уповноваженої особи ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях та засвідчений заступником начальника ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях та заволодів зазначеним транспортним засобом, заподіявши значну шкоду ОСОБА_8 у розмірі 287 575, 67 гривень. Крім того, відповідно до ст. 41 Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У травні 2022 року, всупереч наведених вимог Основного Закону, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння транспортного засобу шляхом обману. Для реалізації свого задуму ОСОБА_4 розробив план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння транспортним засобом шляхом обману, йому необхідно було звернутись до знайомих волонтерів, яких ввести в оману щодо свого статусу, назвавшись співробітником СБ УКРАЇНИ, повідомити щодо необхідності отримання транспортного засобу для потреб Служби безпеки України з метою ввезення, як гуманітарної допомоги нібито для передачі у користування ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, використавши для перетину митного кордону України повністю підроблений запит про дозвіл на ввезення гуманітарної допомоги за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях та після ввезення авто, отримати його для власного користування, використавши повністю підроблений акт приймання передачі, за підписом уповноважених осіб ГУ СБ УКРАЇНИ в Донецькій та Луганській областях, після чого, використовувати для власних потреб, використовуючи повністю підроблений технічний талон транспортного засобу. Так, ОСОБА_4 , в один з днів, наприкінці травня 2022 року, перебуваючи у Краматорськ Донецької області, діючи умисно, посягаючи на встановлений порядок діяльності органів державної влади, з корисливих мотивів, з метою підтвердження права на отримання гуманітарної допомоги - транспортного засобу та подальшої реалізації умислу на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не будучі співробітником СБ України, проте видаючи себе за нього, достовірно знаючи, що використовує повністю підроблений документ, надав ОСОБА_7 для отримання права на ввезення гуманітарної допомоги на митний кордон України, схожий на справжній запит про дозвіл на ввезення гуманітарної допомоги, а саме транспортного засобу «Nissan Pathfinder Sport DCI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , засвідчений печаткою, схожою на справжню гербову печатку ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за підписом схожим на підпис заступника начальника управління. Він же, підозрюється в тому, що в один з днів наприкінці червня 2022 року, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, посягаючи на встановлений порядок діяльності органів державної влади, з корисливих мотивів, бажаючи видати свої дії за правомірні, унеможливити розкриття свого злочинного умислу, та з метою підтвердження права на придбаного ОСОБА_8 транспортного засобу та подальшої реалізації умислу на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не будучі співробітником СБ України, проте видаючи себе за нього, достовірно знаючи, що використовує повністю підроблений документ, надав ОСОБА_7 для отримання права на транспортний засіб, Nissan Pathfinder Sport DCI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , схожий на справжній акт приймання-передачі зазначеного транспортного засобу за підписом схожим на підпис уповноваженої особи ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях та засвідчений гербовою печаткою схожою на гербову печатку ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, а також підписом схожим на підпис заступника начальника управління. Крім того, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що 09 серпня 2022 року, приблизно в 11:30, за адресою м. Краматорськ вул. Героїв України, біля «Міської лікарні № 3», діючи умисно, посягаючи на встановлений порядок діяльності органів державної влади, з метою підтвердження реєстрації та безперешкодного користування транспортним засобом, достовірно знаючи, що наявний у нього технічний талон транспортного засобу NISSAN PATHFINDER SPORT DCI, кузов № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 є повністю підробленим (виготовлений за допомогою електрофотографічного способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою (лазерного принтеру) та писального приладу), надав його для перевірки працівникам правоохоронних органів. 25 листопада 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 та ч. 4 ст. 358 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 та ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, висновками експертів та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, у зв`язку із чим у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на потерпілого та свідків, з метою спонукання їх до зміни наданих ними небажаних для підозрюваного показань. Вказаний ризик підвищується і через те, що свідки є знайомими підозрюваного ОСОБА_4 , що фактично створить умови для здійснення впливу на останніх, у тому числі шляхом залякування та можливого здійснення стосовно останніх насильницьких дій та/або погрозою застосування насильства. - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи наслідки покарання за вчинений злочин, маючи певні знайомства серед військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на потерпілого та свідків. Імовірність впливу на потерпілого та свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. - вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний, маючи певні знайомства серед військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на потерпілого та свідків. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, прокурор звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під домашнім арештом. Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під домашній арешт ОСОБА_4 . Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом, немає, оскільки підозрюваний не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалідом не являється та відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючи на обставини зазначенні у клопотанні.

Підозрювий ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора, щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК України.
Прокурором, слідчим доведено, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.353, ч.4 ст.358 КК України, за які передбачене покарання у вигляді обмеження волі, нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців або строків досудового розслідування.
Враховуючи викладене, а також особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому клопотання прокурора слід задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000408, тобто до 28.01.2023 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що наразі буде достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання визначеним ризикам, і в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000408 від 09.08.2022 року, тобто до 28.01.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Краматорська, Донецької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та експертами по даному кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити залишати цілодобово своє житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога».

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де він проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 12 годині 00 хвилин 06 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1