Справа № 347/571/23
Провадження № 1-кп/347/155/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000046 від 09.02.2023 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Яблунів Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, не працевлаштований, одружений, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на утриманні має трьох дітей, депутатом не обирався

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 придбав, зберігав бойові припаси, вибухові речовини без передбаченого законом дозволу

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу в особистих цілях придбав вибухову речовину метальної дії - нітроцелюлозний одноосновний порох з дифеніламіном, після чого почав зберігати зазначену речовину без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, у період часу з 01.03.2022 по 27.10.2022 ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді старшого стрільця військової частини НОМЕР_1 . За період проходження військової служби в тому числі брав участь у проведенні бойових завдань за призначенням в межах Запорізької області.

У різний період часу протягом проходження військової служби та виконання бойових завдань, ОСОБА_4 знаходив бойові припаси, і в порушення ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗС України та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою № 576 КМ України від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом № 622 МВС України від 21.08.1998, з метою використання бойових припасів в особистих цілях, залишав їх собі, тим самим придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, після чого, перевізши їх до села Стопчатів Яблунівської селищної територіальної громади, зберігав їх без передбаченого законом дозволу за місцем свого фактичного проживання, що за адресою, АДРЕСА_2 .

У період часу з 07:43 по 08:57 09.02.2023 працівниками Косівського районного від ділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області було проведено санкціонований обшук житлового будинку та господарських приміщень в АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: 9 військових боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, вибухову речовину метальної дії - нітроцелюлозний одноосновний порох з дифеніламіном, 23-мм патрон з бронебійно-запалювально-трасуючим снарядом.

Відповідно до висновку експерта від 22.02.2023 надані на дослідження, вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , 9 (дев`ять) предметів є військовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. Усі 9 (дев`ять) патронів придатні для їх використання за призначенням (стрільби), з яких: 8 (вісім) предметів є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї проміжними військовими 5,45-мм (5,45x39 мм) патронами центрального бою із звичайною кулею, промислового виробництва (Луганський патронний завод, Україна, 1984 року виготовлення), та 1 (один) предмет є військовим боєприпасом до вогнепальної нарізної зброї, промислового виробництва, а саме 7,62-мм (7,62х53Я) гвинтівочним патроном центрального бою зразка 1908 року із легкою кулею металевим осердям, промислового виробництва (Новосибірський патронний завод РРФСР (сучасна Російська Федерація) 1977 року виготовлення.

Наданий на дослідження зразок сипучої речовини, вилученої за місцем проживання ОСОБА_4 , є вибуховою речовиною метальної дії- нітроцелюлозним (бездимним) одноосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів), і є придатним до вибухового перетворення.

Наданий на дослідження предмет, вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 , є 23-мм патроном з бронебійно-запалювально- трасуючим (БЗТ) снарядом, виготовлений промисловим (заводським) способом. Снаряди патронів даного типу вибухових речовин не містять. Конструктивно передбачено спорядження гільз патронів даного типу вибуховою речовиною групи метальних - бездимним порохом типу 5/7Цфл масою 77г. Наданий на дослідження 23мм патрон з бронебійно- запалювально-трасуючим снарядом відноситься до категорії бойових припасів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково пояснив, що у зв`язку з військовими діями у країні був мобілізований до лав ЗСУ України, та перебував у зоні проведення бойових дій в Запоріжській області. Вказані вибухові речовини та патрони, були знайдені ним як трофеї, і він просто коли поспіхом збирався додому їхати, забув їх витягнути з сумки. ОСОБА_4 ствердив, що не мав наміру завдати комусь шкоди, просто внаслідок своїх необачних дій, зберігав вказані речовини в себе вдома. Просив суд його суворо не карати, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого, ствердив, що подібного не вчинятиме більше. ОСОБА_4 просив врахувати той факт, що брав участь у бойових діях, його складний постемоційний стан, і за інших обставин, він ніколи б цих патронів не придбавав та не зберігав за місцем проживання. ОСОБА_4 просив врахувати, що є багатодітним батьком, оскільки на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка здійснює догляд за дітьми. Саме через дітей, він був звільнений з військової служби (демобілізовний). ОСОБА_4 просив його не позбавляти волі, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, із розстрочкою платежу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем проживання в с. Стопчатів, Косівського району, Івано-Франківської області проживає разом із сім`єю в складі дружини, та трьох неповнолітніх дітей, письмових чи усних скарг від членів сім`ї та сусідів на поведінку ОСОБА_4 до виконкому Яблунівської селищної ради не поступало, алкогольними чи наркотичними речовинами не зловживає. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, сім`я ОСОБА_4 проживає в будинків батьків, власності не має. Згідно копії посвідчення ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_6 мають право на пільги, які передбачені законодавством України для багатодітних сімей. ОСОБА_4 одружений з ОСОБА_6 , та є батьками трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ..

Згідно копії довідки виданої військової частиною НОМЕР_1 від 15.11.2022 року ОСОБА_4 брав участь з 26.04.2022 року по 21.05.2022 року, з 19.07.2022 року по 20.09.2022 року, та з 30.09.2022 року по 27.10.2022 року у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, статусу багатодітного батька, та участь у захисті держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, предмет злочину, суд вважає, що в даному випадку за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Так, на переконання суду, наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та своєю активною позицією демонстрував критичне ставлення та негативну оцінку своїм протиправним діям; перебування на утриманні трьох малолітніх дітей, участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України.

Призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст.53КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Вказані положення статті 53КК України не містять вимог про те, що суд може застосувати розстрочку лише за заявою особи, оскільки положення статті визначають розстрочку як право суду враховуючи матеріальний стан особи.

Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд враховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з оголошенням військового стану в Україні на даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, жодного доходу не утримує, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та являється багатодітним батьком, а тому суд вважає за можливе розстрочити сплату призначеного ОСОБА_4 штрафу строком на десять місяців (10 місяців), шляхом сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану ОСОБА_4 , необхідним і достатнім для його виправлення.

Вчиненим кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обраний обвинуваченому під час досудового розслідування залишити на строк до 28 квітня 2023 року включно.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосування статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 грн. рівними частинами на строк десять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Згідно з ч.4 статті 26 КВК України у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обраний щодо ОСОБА_4 залишити на строк до 28 квітня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 7 928 грн. 8 коп. на рахунок UA0009266, код доходу: 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Ів.-Фр.обл./Косів р-н/ 24060300, код отримувача: 37951998.

Речові докази:

- 23-мм патрон з бонебійно-запалювально-трасуючим снарядом, опечатано полімерний пакет чорного кольору з биркою, зразок вибухової речовини метальної дії - нітроцелюлозним одноосновним порохом, які опечатано в спеціальний пакет №6516745, металева банка вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним одноосновним порохом, яка опечатана в спеціальний пакет №АБ012475, 1 (одним) військовий боєприпас до вогнепальної нарізної зброї, 8 (вісім) патронів для стрільби із автоматів та ручних кулеметів, які опечатано в спеціальний пакет №5615832, передано до відповідної камери речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - конфіскувати в дохід держави.

- стартово-сигнальний самозарядний пістолет з 7 (сімома) набоями до нього, який опечатано в полімерний пакет з пломбою №7563628, кастет - контактно неклинковою холодної зброї ударно дробильної дії, який опечатано в полімерний пакет з пломбою №7563661, та передано до камери речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1