Справа № 456/2541/21
Провадження № 1-кп/456/76/2023
УХВАЛА

судового засідання

05 січня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Стрий кримінальне провадження № 0000894 від 7.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ромської національності, без освіти, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Калуського міськрайонного суду від 21.03.2014 року за ч. 2 ст 121, ч. 4 ст 70 КК України до 7 (семи) років одного місяця позбавлення волі, 4.11.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 7.10.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою строком на два місяці, яке мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи суворість покарання, яке йому може бути призначене, за умови доведення його вини може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, так як відносно обвинуваченого ухвалою суду вже обирався запобіжний захід у виді взяття під варту з можливістю внесення застави та покладенням відповідних обов`язків, а саме, прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися з м. Калуш, Івано -Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Після внесення застави обвинувачений ухилявся від явки у судові засідання у результаті чого ухвалою суду від 24.05.2021 такий був оголошений у розшук, матеріали відносно нього були виділені у окреме провадження та розгляд таких був зупинений до його розшуку.

Відтак, приходить до висновку, що внесена за обвинуваченого застава, не забезпечила виконання ним обов`язків, а тому, її необхідно звернути у дохід держави, та застосувати доОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що у нього склались важкі сімейні обставини, помер його батько, хворіла дружина та він не мав наміру переховуватись від суду. Вказав, що добровільно з`явився в органи поліції. Просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечила клопотання прокурора, вказала, що її підзахисний добросовісно помилявся щодо умов застосованого до нього запобіжного заходу, умислу на переховування від суду у такого не було. Просить врахувати, що такий має постійне місце проживання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, відтак вважає за можливе застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд заслухавши прокурора, думку обвинуваченого та його захисника приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.Визначено обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок)) гривень. Роз`яснено ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави. У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України. Зазначено, що у випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:1) прибувати до суду за першим викликом;2) не відлучатися з м. Калуш, Івано - Франківської області без дозволу суду;3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

01.04.2021 ОСОБА_6 за обвинуваченого ОСОБА_4 було сплачено заставу та цього ж дня такий був звільнений з під -варти. В подальшому ОСОБА_4 жодного разу у судові засідання не з`являвся у результаті чого до обвинуваченого судом було застосовано привід, виконати який не представилось можливим.

Зазначене дії обвинуваченого суд розцінив як намір ухилитися від суду та 24.05.2021 ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 були виділені у окреме провадження. ОСОБА_4 оголошено у розшук, розгляд кримінального провадження зупинено до розшуку обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що є всі розумні підстави вважати про те, що ОСОБА_4 бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом залишення місця проживання, затягуванням судового розслідування, оскільки такий обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що загрожує йому покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

З врахуванням наведеного, зокрема взявши до уваги, що обвинувачений порушив умови запобіжного заходу у виді застави, ухилявся від явки у суд та був оголошений у розшук, суд вважає, що неможливо запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 аніж тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст.183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього вказаного запобіжного заходу.

При цьому, врахуовуючи підстави та обставини передбачені ст. 177 та 178 КПК України, суд у силу п.3 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави в ухвалі про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України). Застава є одним із видів запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст. 176 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (ч.9 ст. 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу у вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК України, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

01.04.2021 року обвинуваченого звільнено з-під варти саме на підставі факту внесення застави. Запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на заставу, яка є запобіжним заходом для підозрюваного (обвинуваченого) до часу її повернення заставодавцю або до її звернення в дохід держави.

Метою припису ч. 8 ст.182 КПК України є запобігання порушенню підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється, обвинувачується.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначений ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК України).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд зобовязаний застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора є обґрунтованим правовими підставами, доведено, що ОСОБА_4 будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду, неодноразово не з`являвся на виклики суду, не повідомивши причини своєї неявки, у результаті чого був оголошений ухвалою суду у розшук, заставодавець не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд доходить переконання, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Таким чином заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням клопотання прокурора слід звернути в дохід держави.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 194, 331, 350, 371, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000894 від 7.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2021, на запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, а саме до 05 березня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 05.01.2023 року з часу взяття його під варту у залі судових засідань.

Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу у розмірі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень внесену 01.04.2021 року ОСОБА_6 за ОСОБА_4 згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2022 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати для відома та виконання уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1