Справа № 947/3675/23
Провадження № 1-кс/947/4213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, з вищою освітою, розлученому, має неповнолітню дитину, працюючому на посаді начальника відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 від 17.03.2022 за № 535 о/с, ОСОБА_4 призначений на посаду начальника відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, у спеціальному званні капітана поліції.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.

У своїй діяльності ОСОБА_4 повинен керуватися Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету України, міжнародними договорами України, а також іншими нормативно-правовими актами, у тому числі нормативно-правовими актами і організаційно-розпорядчими документами МВС України та Національної поліції України, ГУНП та Положенням про Одеське районне управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (Надалі -Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області).

Так, відповідно до положення про Одеське РУП № 2 ГУНП в Одеській області, вищезазначений відділ поліції забезпечує у межах повноважень, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у т.ч. безпеки дорожнього руху; координую, у межах визначених законодавством України повноважень, діяльності підпорядкованого відділу та відділень поліції за напрямами організаційно-аналітичного, методичного а матеріально-технічного забезпечення; райуправління поліції відповідно до покладених на нього завдань координую та контролює діяльність підпорядкованого відділу поліції № 1, відділень поліції № 1, № 2, № 3 та № 4; забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції, порушень законності, службової дисципліни працівниками райуправління поліції, підпорядкованого відділу та відділень поліції; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або інші події; у випадка, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; організовую, контролює та координує діяльність структурних підрозділів райуправління поліції, підпорядкованого відділу і відділень поліції; у встановленому порядку проводить перевірки службової діяльності підпорядкованого відділу та відділень поліції.

Відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 10.01.2023 наказом начальника Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, начальник відділу превенції вищезазначеного відділу поліції, капітан поліції ОСОБА_4 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України та актами Кабінету Міністрів України, організаційно-розпорядчими документами МВС, Національної поліції України, ГУНП; здійснює керівництво старшими дільничними офіцерами поліції, дільничними офіцерами поліції, помічниками дільничного офіцера поліції, інспекторами (старшими) (із забезпечення публічного порядку, ювенальної превенції, довільної системи, дорожнього нагляду), спрямовує і координує їх діяльність щодо проведення профілактичної роботи, забезпечує ефективне виконання покладених на них завдань і функцій, уживає заходів щодо запобігання корупції, порушенням законності, службової дисципліни, здійснює контроль за станом діловодства, забезпечення безпеки особового складу, збереження життя та здоров`я працівників під час виконання ними службових обов`язків.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме - вимагав та одержав, як службова особа неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 .

Так, близько 20:00 години, 07.12.2022, більший точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до кафе «Компас», яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Парусна 6М, у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_9 прибули співробітники ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та звинуватили ОСОБА_9 у збуті алкогольних напоїв поза дозволеним часом, тобто поза межами часових обмежень які діють на час введення правового режиму Військового стану, введеного відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_10 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, після чого, з вищенаведених підстав, склали протокол про вчинене адміністративне правопорушення.

У подальшому, з метою встановлення причин та підстав притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, на прохання останнього, до начальника відділу превенції Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулась його знайома - дізнавач відділу дізнання ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 .

Так, 10.01.2023, ОСОБА_4 , під час спілкування із ОСОБА_11 , будучі обізнаним про факт створення штучних перешкод у здійсненні ОСОБА_9 підприємницької діяльності, повідомив ОСОБА_11 , що зазначене питання можливо вирішити за умов надання неправомірної вигоди і подальше обговорення вказаного питання необхідно здійснювати через його безпосереднього підлеглого - начальника сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , в зоні діяльності якого здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_9 , надавши його абонентський номер телефону НОМЕР_1 .

Тобто, в невстановлений досудовим розслідуванням час ті місце, ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивом та метою, діючи з прямим умислом, спрямованим на вимагання та отримання неправомірної вигоди, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що співробітники ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області створюють штучні перепони ОСОБА_9 під час здійснення ним підприємницької діяльності, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, вступив в злочину змову з начальником сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, який полягав у посяганні на конституційні принципи пріоритету прав і свобод людини та громадянина, заборони використання службового становища на шкоду людині та суспільству, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом вказаним інтересам громадян, а також держави, внаслідок вчинення корупційного діяння, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 обрали джерелом свого прибутку вимагання та отримання неправомірної вигоди, шляхом використання службового становища.

Далі, 17.01.2023, за попередньою вказівкою ОСОБА_4 , близько 13 год. 00 хв., більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_8 . В ході телефонної розмови ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів запропонував зустрітися ОСОБА_11 , на що остання погодилась.

Під час зустрічі, яка відбулась цього ж дня, приблизно о 13:40 годині, біля будівлі ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, ОСОБА_8 , будучі повідомленим від ОСОБА_4 що ОСОБА_9 володіє трьома об`єктами нерухомості, у яких здійснюється підприємницька діяльність, у тому числі з реалізації алкогольних напоїв, переслідуючи єдиний спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 , направлений на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_12 , що безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_9 у трьох вищезазначених закладів можливе лише за умови надання на регулярній основі з певною періодичністю неправомірної вигоди у розмірі 150 доларів США за кожен об`єкт.

Того ж дня, приблизно о 15 год. 53 хв. ОСОБА_11 зустрілась із ОСОБА_4 поблизу Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2, де останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно за попередню змовою із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під час розмови підтвердив ОСОБА_11 вимоги висунуті ОСОБА_8 щодо надання неправомірної вигоди для безперешкодного здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_13 та наголосив про необхідність передачі неправомірної вигоди саме ОСОБА_8 .

У подальшому, 18.01.2023 року, близько 12 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час зустрічі, яка відбулась навпроти будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 130, у автомобілі марки «BMW» д/н НОМЕР_2 , що знаходився, на підставі вищенаведених домовленостей, ОСОБА_11 передала ОСОБА_8 450 доларів США, що станом на 18.01.2023 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 16 455, 87 грн., за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_13 .

При подальшому веденні розмови, ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_9 при здійсненні своєї підприємницької діяльності також здійснює стихійну торгівлю водних біоресурсів на території міста Чорноморська Одеської області та прилеглих до нього населених пунктів, та запитала ОСОБА_8 щодо умов та переліку необхідної документації для законного та безперешкодного, з боку працівників поліції та інших контролюючих органів, ведення вказаної торгівлі. На вищезазначене, ОСОБА_8 продовжуючи єдиний злочинний умисел разом із ОСОБА_4 , направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив, що реалізація біоресурсів ОСОБА_9 без створення перешкод як зі сторони правоохоронних органів, так і зі сторони інших контролюючих органів, можлива лише за умови надання їм неправомірної вигоди у розмірі 300 грн. в день з кожної точки, яка здійснює таку стихійну торгівлю. Про вказані умови, у подальшому, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_9 , на що останній вимушено погодився.

Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 , що 28.01.2023 чекає наступну частину грошей у сумі 450 доларів США, а також грошові кошти за реалізацію водних біоресурсів.

Надалі, 26.01.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час телефонної розмови, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_8 , що стихійна торгівля водними біоресурсами ОСОБА_9 здійснює з 18.01.2023. На зазначене ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 , що розмір неправомірної вигоди за вказану діяльність складає сумарно 12 000 грн., які також необхідно передати йому 28.01.2023.

У подальшому, під час зустрічі, яка відбулась 28.01.2023 приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_8 завів ОСОБА_11 до свого службового кабінету № 22, що знаходиться у приміщенні ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області. Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_11 , на виконання висунутих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 умов, передала ОСОБА_8 обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 450 доларів США, що станом на 28.01.2023 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 16 455, 87 грн., та 12 000 грн.

Після чого, ОСОБА_8 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.04.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 подав до слідчого судді письмові заперечення щодо клопотання, в яких зазначив, що ОСОБА_4 не має відношення до вчиненного злочину, а дії ОСОБА_11 мали провокативний характер. Процесуальні ризики зазначені в клопотанні слідчого мають абстрактний та недоведений характер. ОСОБА_4 не затримувався в порядку ст.208 КПК України, покази свідка ОСОБА_11 під час досудового розслідування змінювалися, доказів злочинної змови між ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_8 не має. Крім того, звертав увагу на непомірний розмір застави, який просить застосувати слідчий та відсутність виключних обставин для такого. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Долучив до справи довідку про доходи, позитивні характеристики, документи щодо нагороджень.

Підозрюваний пояснив, що не вчиняв будь-яких протиправних дій, а намагався допомогти ОСОБА_11 щодо вирішення проблемної ситуації її родича. В подальшому усе спілкування ОСОБА_11 відбувалося із ОСОБА_8 . Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення на данному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, а саме матеріалами УСБУ в Одеській області від 10.01.2023 та 12.01.2023; протоколом прийнятті заяви від ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення від 13.01.2023; протоколом допиту ОСОБА_9 якості свідка від 13.01.2023; протоколами допиту ОСОБА_11 якості свідка від 13.01.2023 та 28.01.2023; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.01.2023 та 28.01.2023; протоколом затримання ОСОБА_8 від 28.01.2023; протоколом обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 від 28.01.2023; протоколом обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 від 28.01.2023; протоколом освідування ОСОБА_8 від 28.01.2023; протоколом допиту ОСОБА_14 в якості свідка від 28.01.2023; протоколом допиту ОСОБА_15 в якості свідка від 28.01.2023; протоколом за результатами проведення НСРД - «відеоконтроль» відносно ОСОБА_4 від 17.01.2023;

Щодо позиції захисту про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України через непричетність до вчинення протиправних дій.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що на даний момент стороною обвинувачення отримані матеріали НСРД з яких вбачається, що підозрюваний при спілкуванні із ОСОБА_11 не вчиняє будь-яких дій щодо припинення обговорення питань надання неправомірної вигоди, що може свідчити про причетність до інкримінованого злочину.

Тому, слідчий суддя вважає за необхідне підкреслити, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не може вирішити питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які на даний час об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000023 від 12.01.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що з врахуванням презумції невинуватості у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 з врахуванням презумції невинуватості підозрюється у вчиненні умисного корисливого корупційного тяжкого злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, а саме начальника відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області. Зазначений злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Крім того, у разі визнання підозрюваного винним, до нього в силу приписів ст.ст.45,69,75 КК України неможливо буде застосування більш м`якого покарання ніж передбачене законом, а також звільнення від відбування покарання із випробуванням. У зв`язку з чим, із врахуванням введення воєнного стану на території України, а також наяності території, яка не контролюється офіційною владою України, існує великий ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_4 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин; За матеріалами досудового розлідування зазначені дії вчинялися у групі із іншим співробітником поліції ОСОБА_8 , спілкування з останнім відбувалося із дотриманням засобів конспірації.

- ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що на даний момент досудове розслідування знаходиться на початковій стадії та з врахуванням досвіду діяльності в правоохоронних органах має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється напрямку пов`язане з виконання ним службових обов`язків, та його посадової інструкцією.

- ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на інших співробітників відповідних підрозділів відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області. Крім того, ОСОБА_4 особисто відома свідок ОСОБА_11 яка є також співробітником поліції та близькою подругою цивільної дружини підозрюваного, покази якої є надважливими у цьому кримінальному провадженні;

- ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки враховуючи довготривалий час перебування в органах поліції, враховуючи досвід отриманий за час перебування на різних посадах також те, що ОСОБА_4 на даний час займає посаду начальника відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області. Крім того, за матеріалами кримінального провадження до вчинення незаконних дій також можливо причетні інші співробітники Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, а також заступник начальника Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

В той же час надані стороною захисту характеризуючі та службові документи підозрюваного із врахуванням специфіки інкримінованого йому злочину, який є корупційним суттєво не знижують встановлених ризиків. Захистом не надані документи, що свідчать про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах СІЗО з медичних підстав.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану та за попередньою змовою із іншим співробітником поліції, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 805 200 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_16 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 травня 2023 року включно.

Визначити розмір застави - 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 27 травня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися з м. Біляївка без згоди слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1