Справа № 183/280/23
№ 1-кс/183/220/23

У Х В А Л А
11 січня 2023 року м. Новомосковськ
На обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що 05.01.2023 до чергової частини ВП №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника ГУНП в Хмельницькій області про те, що 05.01.2023 під час несення служби, на ділянці місцевості, тимчасово збудованого блокпосту в с. Нова Олександрівка, Куп`янського району, Харківської області, був зупинений автомобіль МАN д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки транспортну накладну та перепустку з ознаками підробки.
Встановлено, що 05.01.2023 на ділянці місцевості, тимчасово збудованого блокпосту в с. Нова Олександрівка, Куп`янського району, Харківської області, був зупинений автомобіль МАN д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перевозився вантаж - пшениця, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів у якого, останній пред`явив товарно-транспортну накладну № 54 від 05.01.2023 та перепустку № 9381 з ознаками підробки, а саме - при перевірці вказаної перепустки вбачається невідповідність повного найменування юридичної особи з кодом ЄДРПОУ.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до розпорядження Верховного суду України, змінено територіально підсудність судових справ, згідно якого Куп`янський міськрайонний суд Харківської області змінено на Новомосковський міськрайонний суд Харківської області.
Враховуючи, що товарно-транспортна накладна №54 від 05.01.2023 та перепустка № 9381 з ознаками підробки мають значення для доказування у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як доказ факту вчинення проступку, не застування арешту на вказане майно може призвести до його знищення, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи наведене, прокурор у клопотання, посилаючись на вимоги ст. ст. 36, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, просив суд:
В судове засідання прокурор, та власник документів майна не з`явилися, прокурор у клопотанні просив суд розглянути клопотавння за його відсутності.
У відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи наведене, неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
Розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, зазначаю наступне.
Встановлено, що 05.01.2023 на ділянці місцевості, тимчасово збудованого блокпосту в с. Нова Олександрівка, Куп`янського району, Харківської області, працівниками поліції був зупинений автомобіль МАN д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перевозився вантаж - пшениця, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів у якого, останній пред`явив товарно-транспортну накладну № 54 від 05.01.2023 та перепустку № 9381 з ознаками підробки, а саме - при перевірці вказаної перепустки вбачається невідповідність повного найменування юридичної особи з кодом ЄДРПОУ.
У відповідності до ст. 167 КПК України,
1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На підставі ст. 168 КПК України ,
1. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
2. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
На підставі ч.7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Враховуючи наведене, товарно-транспортна накладна № 54 від 05.01.2023 та перепустка № 9381, вилучені під час проведення огляду місця події від 05.01.2023, є тимчасово вилученим майном.
Частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено, майно вилучене під час проведення огляду місця події від 05.01.2023 року, згідно штемпеля на конверті поштового відправлення, клопотання здано на пошту 06.01.2023 р., надійшло до суду 09.01.2023 р., у зв`язку з чим, прокурором дотримано строк звернення до суду з зазначеним клопотанням, який передбачений частиною 5 статті 171 КПК України
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1, п. 4 ч.2 та ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи те, що товарно-транспортна накладна № 54 від 05.01.2023 та перепустка № 9381, є предметом злочину, для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчиненні кримінального правопорушення та підлягає збереженню.
Враховуючи наведене, клопотання обгрунтоване та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на товарно-транспортну накладну № 54 від 05.01.2023 та перепустку № 9381 з ознаками підробки, які були вилучені 05.01.2023 в ході проведення огляду на ділянці місцевості, тимчасово збудованого блокпосту в с. Нова Олександрівка, Куп`янського району, Харківської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено об 11-30 годині 11 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1