У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7316/20

№ 1-кп/183/516/22

Ухвалено 02 листопада 2022 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001451відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого торгівельним представником, маючого на утриманні малолітню дитину, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

19 серпня 2019 року приблизно о 08 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS 1.6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі розташованій по вул. Сучкова, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, зі сторони вул. 3.Білої в напрямку вул. Гетьманська, де в цей час в районі будинку № 50, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги з право наліво по відношенню руху автомобіля «DAEWOO LANOS 1.6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по нерегульованому пішохідному переході, тим самим створив для нього небезпеку та допустив наїзд на останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, а), 2.3 б), 18.1. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»;

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у виді саден на обличчі, забійних ран в лобній області зліва та тім`яній області справа, синця в області правого ока, струсу головного мозку, перелому лобкової кістки тазу зліва, розриву лівого клобово-крижового зчленування тазу, синця в області лівого колінного суглобу, у своєї сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, як викликавши тривалий розлад здоров`я на строк, перевищуючий 21-н день, виникли від дії тупих твердих предметів, внаслідок наїзду легкового автомобілю.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, шо спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє його від цивільно-правової відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 та представник потерпілого в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки обвинувачений вину не визнавав та не компенсував збитки.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Закон про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , станом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто 19.08.2019 року встановлював покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Станом на момент розгляду кримінального провадження закон про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Отже, в силу ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності в розумінні ст. 49 Кримінального кодексу України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що перешкод для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження немає.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити ОСОБА_5 належне їй право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів та витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.100,124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, статтями 128, 284 286, 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз № 9-828/25-67 від 13.12.2019 року в сумі 4396 гривень 28 копійок та № 7586/7587/8007/18423 від 30.11.2020 в сумі 13892 гривень 40 копійок, № 11/6.1/946, № 11/10.1/945 в сумі 3768 гривень 24 копійки.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: у виді автомобіля марки «DAEWOO LANOS 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_3 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_3 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2019 року в межах кримінального провадження № 0001451 на автомобіль «DAEWOO LANOS 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належитьОСОБА_3 .
Речовий доказ по кримінальному провадженню: у виді СD-R диску «ESPERANZA» -зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1