Справа № 191/474/19
Провадження № 1-кп/191/36/19
У Х В А Л А

іменем України

19 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 14.01.2019, відносно

ОСОБА_4 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 | в м.Ухта Комі АР Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 13.01.2019 приблизно о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи у сталі алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування відносин прийшов до домоволодіння своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , де через відчинені вхідні двері зайшов до приміщення будинку, який розташований вказано адресою, прослідував до спальної кімнати та побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплять. Відразу після цього, ОСОБА_4 пішов до виходу з будинку, де у коридорі на підлозі праворуч від входу побачив бензопилу марки «GL 4500М», яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання , та маючи раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його протиправні дії носять таємний характер, в цей же день приблизно о 14 годині 30 хвилин викрав бензопилу марки «GL 4500М», вартість якої згідно висновку експерта №273/19 від 24.01.2019 становить 1477 грн. 70 коп., з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що на даний час закінчилися строки притягнення його до кримінальної відповідальності і просива закрити справу.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась по невідомій суду причині.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечувала.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , належить до кримінальних проступків та передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули певні строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 , особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 13.01.2019. Таким чином, з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років. Від явки до органів слідства, прокуратури та суду ОСОБА_4 не ухилявся та не переховувався, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, не зупинялися та не переривалися, а також обвинувачений не притягався до кримінальної відповідальності.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної

відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України закінчився.

Також слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 462/7282/14-к зазначено, що визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Аналогічний висновок викладений і у Постановах ВС від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к, від 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к.

Крім того, у Постанові ВС від 11.11.2020 року по справі № 455/229/17 зазначено, що дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою для суду підставою щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть у разі невизнання вини останньою.

Після заявленого обвинуваченим клопотання, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 суть пред`явленого йому обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності його позицій щодо поданого клопотання, а також щодо надання ним згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому наслідків такого закриття при відсутності реабілітуючих обставин, наполягав на задоволенні клопотання, у зв`язку з чим суд вважає, що на підставі вищенаведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

При вирішення питання щодо цивільного позову суд враховує Постанову Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі №161/694/20, де зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст. 285, 286, 314, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000076 від 14.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрити.

Речові докази - бензопилу марки «GL 4500М» у корпусі помаранчевого кольору - залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_8 ( номер ОКПП НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №273/19 від 25.01.2019 в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1