Справа № 603/340/22
Провадження № 1-кп/603/9/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2023 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 04 липня 2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року.

ОСОБА_3 , пройшовши 19.05.2022 року військово-лікарську комісію КНП «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради, за висновком якої визнаний придатним до військової служби під час мобілізації, будучи призваним на військову службу за мобілізацією та належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття, 24.06.2022 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відмовившись відбувати у військову частину, про що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 складено акт про відмову військовозобов`язаного від вибуття у військову частину НОМЕР_1 .

Такими умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, щиро розкаявся.

Суду пояснив, що за зазначених в обвинувальному акті обставин пройшов військово-лікарську комісію КНП «Монастириська міська лікарня» та був визнаний придатним до військової служби під час мобілізації. Надалі йому вручили бойову повістку про прибуття 24.06.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вибуття на військову службу, куди він і прибув, проте в подальшому відмовився відбути у військову частину. Пояснив, що не відбув у військову частину з тих мотивів, що хворіє, зокрема йому встановлено діагноз: варикозне розширення вен нижніх кінцівок, у зв`язку з чим давно потребував оперативного втручання.

У вчиненому розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, на обліку у лікаря-нарколога та під наглядом у лікаря - психіатра не перебуває, стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє, діагноз: псоріаз, доброякісна гіперплазія простати ІІ-ІІІ ступеня з дизуричним синдромом, варикозне розширення вен нижніх кінцівок І ступеня.

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який продемонстрував готовність нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

Враховуючи сукупність пом`якшуючих обставин, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого та стан його здоров`я, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що вони є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави застосувати при призначенні покарання обвинуваченому положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме у виді громадських робіт на певний строк.

Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1