Провадження № 1-в/127/585/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у виді 5 років позбавлення волі, відбув більше половини строку покарання, характеризується добре, працевлаштований днювальним у відділенні, має заохочення та подяки з боку адміністрації установи, бере активну участь у благоустрою відділення. На підставі вказаного, просив застосувати до нього ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав на особу засудженого ОСОБА_5 , який сім разів притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий за корисливий злочини, на даний час офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо та п`ять разів притягнувся до дисциплінарної відповідальності. З вказаних підстав просив відмовити у клопотанні.

В судовому засіданні представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» просив відмовити у задоволенні клопотання. Повідомив, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не працевлаштований, характеризується посередньо та рішенням комісії установи ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільнені, як особі яка не довела своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його умовно-достроково звільнити від відбування покарання. Повідомив, що під час відбування покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія №55» був працевлаштованим у майстерні установи робочим на дільниці МЗП, на даний час виконує обов`язки днювального відділення, чотири рази заохочувався, в тому числі і одного разу у ДУ «Вінницька виправна колонія №86». Дисциплінарні стягнення до нього застосовувались переважно за мобільний телефон. Крім того, зазначив, що у випадку його умовно-дострокового звільнення, він запишеться у добровольчий батальйон та буде захищати територіальну цілісність України. Також зазначив, що він нещодавно дізнався про наявність у нього дев`ятирічного сина.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання засудженого, просила задоволити, при цьому вказала, що під час відбування покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія №55» ОСОБА_5 характеризувався негативно, був працевлаштований у майстерні установи та мав 4 дисциплінарних стягнення. Разом з тим, за час відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія №86» дисциплінарні стягнення до ОСОБА_5 не застосовувались, останній має одне заохочення, посередньо характеризується, виконавчих листів не має, виконує обов`язки днювального, що свідчить про позитивну тенденцію в поведінці ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Веселівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі.

На момент звернення із клопотанням ОСОБА_7 відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України відбув визначений строк покарання та за вказаним критерієм може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики на засудженого, ОСОБА_5 характеризується посередньо, виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС, заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі не проявляє. Заборгованість за виконавчими листами не має.

Згідно із довідкою, що долучена до матеріалів справи, ОСОБА_5 за період відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» на виробництві та в майстернях установи не працював.

Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень і матеріалів особової справи, щодо ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання п`ять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення, а саме оголошено догану 20.09.2019 року, оголошено 7 діб ДіЗО (16.11.2021 року); оголошено 4 доби ДіЗО (23.11.2021 року); оголошено 5 діб ДіЗО (16.12.2021 року); оголошено 10 діб ДіЗО (15.03.2022 року) та 4 рази заохочувався за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_5 не менше 2/3 строку покарання та доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому, для встановлення виправлення засудженого враховується поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 23.09.2022 року ОСОБА_5 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_5 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.

Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що до ОСОБА_5 за період відбування покарання п`ять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення, більшість яких найсуворіші - ДіЗО.

Вказані обставини, спершу стали підставою для прийняття комісією установи рішення про відмову засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стала на шлях виправлення. А в подальшому, 30.01.2021 року, ОСОБА_5 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення.

Відповідно до протоколу №19 від 04.10.2022 року ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільнені, як особі які не довела своє виправлення.

Крім того, суд звертає увагу і на той факт, що жодного доказу працевлаштування та нарахування засудженому заробітної плати матеріали клопотання не містять, а дані про те, що засуджений виконує обов`язки днювального, разом з тим потребує контролю за їх виконанням з боку представників адміністрації, не свідчить про сумлінне ставлення останнього до праці.

Вище вказані обставини не дають підстав вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Наявність у засудженого бажання вступити у добровольчий батальйон та наявність дев`ятирічного сина, про якого він нещодавно дізнався, не є умовами для застосування умовно-дострокового звільнення, і значення для суду при прийнятті вказаного рішення не має, оскільки критерії для застосування умовно-дострокового звільнення визначені Законом. До того ж суд звертає увагу на той факт, що згідно характеристики, ОСОБА_5 24.06.2014 році був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. На той момент вже відбувалась збройна агресія Російської Федерації проти України, разом з тим ОСОБА_5 не проявив жодної громадянської позиції для того щоб приєднатися до добровольчих батальйонів та стати на захист територіальної цілісності України. А замість вказаного, продовжував здійснювати кримінальні правопорушення, за які в подальшому був засуджений чотири рази.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя :