У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 Білоцерківського міськрайонного суду клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000 від 23.08.2022 року, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

У С Т А Н О В И В:

21 грудня 2022 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000 від 23.08.2022 року, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що 22 серпня 2022 року до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло письмове інформування оперуповноваженого Білоцерківського районного відділу ГУ СБ України у місті Києві та Київській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про те, що в ході супроводження кримінального провадження №0000320, відомості про яке 08 грудня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України, на підставі ддоручення слідчого, проведено допит свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого остання будучи попереджена про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України (за давання завідомо неправдивих показань), надала- вказала завідомо неправдиві показання зі штучним створенням доказів стосовно себе та фігурантів провадження.

15 листопада 2022 року отримано ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про надання дозволу на обшук квартири АДРЕСА_1 де фактично проживає ОСОБА_5 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення останньою кримінального правопорушення.

15 грудня 2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А52» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 фіолетового кольору без сім-карти, який поміщено до спецпакету №PSP 2343288.

Виходячи з того, що під час обшуку було вилучено річ, яка можуть бути безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, та може містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Володілець вилучених речей ОСОБА_5 належним чином повідомлена про час і місце розгляду клопотання, її відсутність не являється перешкодою для розгляду клопотання згідно ст. 172 ч. 1 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 15.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А52» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 фіолетового кольору без сім-карти, який поміщено до спецпакету №PSP 2343288, з метою забезпечення збереження речових доказів.

На думку слідчого судді, клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, в клопотанні поставлено питання про арешт вказаного майна, з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Разом з тим, в клопотанні прокурором не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містить майно, тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 15.12.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 , для доведення яких саме обставин воно буде використане в даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене, в ході проведення обшуку 15.12.2022 року, майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 84, 94, 132, 170, 171, 173, КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000 від 23.08.2022 року, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Зобов`язати слідчого відділення Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_5 вилучене 15.12.2022 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А52» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 фіолетового кольору без сім-карти.

Копію ухвали не пізніше наступного дня направити особам, що не були присутніми під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду області протягом 5 днів.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддяОСОБА_1