Справа № 752/2124/22
Провадження № 1-кп/752/954/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002377 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 01.10.2021 близько 11-55 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN-LEAF» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по сухому, чистому дорожньому покритті, лівої смуги, вулиці Паньківська, в напрямку від вулиці Жилянська, в місті Києві, на регульованому перехресті з вулицею Саксаганського, виконуючи маневр лівого повороту, на зелений сигнал світлофора для свого напрямку руху, порушив пункт 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України а саме: перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу пішоходу, виїхав на регульований пішохідний перехід, розташований через проїзну частину вулиці Саксаганського, де передньою частиною свого транспортного засобу, вчинив наїзд пішохода ОСОБА_6 , яка на зелений сигнал пішохідного світлофора, в темпі спокійного кроку, перетинала проїзну частину, з ліва направо відносно його напрямку руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п.п. 10.1, 16.2 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП і її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що свою вину в інкримінованому йому злочині визнає, розкаюється у вчиненому цивільний позов визнає частково, а саме моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Пояснив, що коли сталося ДТП він викликав швидку, прийшла донька потерпілої, була начальник ЖЕКу. Він виїжджав на вільну полосу, для нього та пішоходів був зелений сигнал світлофору, на зебрі стояли авто, він загальмував, але відбулось зіткнення капотом та правим колесом із потерпілою яка поспішала з відрами. Він відшкодував потерпілій на наступний день 4000 грн., приїжджав у лікарню, але його не пустили оскільки тоді був Ковід. Він намагався відшкодувати збитки, але адвокат потерпілої називав занадто великі суми.

У судових дебатах просив вибачення перед потерпілою, просив не позбавляти права керування транспортним засобом, щоб мати змогу відшкодовувати шкоду та це для нього єдине джерело доходу.

Захисник обвинуваченого просив застосувати ст. 69 КК України оскільки наявні такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття, активне сприяння у розкриття злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди, та не позбавляти права керування транспортним засобом, так як це дасть можливість обвинуваченому працювати та відшкодовувати шкоду потерпілій. Щодо цивільного позову зазначив, що витрати на лікування не оспорюються, щодо відшкодування доходу, якого була позбавлена потерпіла, то просив приймати рішення із врахуванням виплачених потерпілій лікарняних. Також на думку захисника, зазначені у позові моральні страждання потерпілої, зокрема погіршення стану здоров`я в цілому, те, що вона погано спить ночами, стала занижена самооцінка як особистості, помилково ототожнювати виключно з наслідками ДТП, оскільки вади здоров`я потерпілої притаманні хворому на Ковід-19.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_3 його винуватість доведена доказами, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності. На підтвердження встановлених судом обставин, свідчать наступні, безпосередньо досліджені докази, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що осінню переходила на зелене світло дорогу повільно оскільки була з повними відрами води, майже перейшла і на неї наїхало авто, що рухалось з вул. Панківської. Контакт відбувся із її правою ногою, вона впала, ногу вивернуло. Це авто вона не бачила, коли він (обвинувачений) вискочив, ззаду неї йшла жінка із дитиною. Їй виплатили не весь лікарняний, сказали після суду. Цивільний позов підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що зазнала моральних страждань, оскільки 4 місяці перебувала на лікарняному, кричала по ночам.

Щодо міри покарання підтримала думку прокурора.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:

- витяг з ЄДРДР від 02.10.2021, правова кваліфікація ч. 1 ст. 286 КК України, виклад обставин: 01.10.2021 об 11-57 год. за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 70/16, ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом Нісан н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- рапорт, згідно якого 01.10.2021 об 11-45 год. на перехресті з вул. Паньківською на пішохідному переході збили потерпілу, авто НОМЕР_1 , діагноз встановлений потерпілій: перелом обох кісточок правого гомілкового суглобу;

- рапорт, згідно якого отримано що по вул. Саксаганського, 70/16, виклик ДТП з потерпілими, повідомляли раніше, заявниця на місці не перебуває, на її бабусю ОСОБА_6 скоїло наїзд авто, учасники на місці, чекають поліцію;

- рапорт, згідно якого 01.10.2021 отримано виклик ДТП з потерпілими за адресою: АДРЕСА_2 . На місці події було виявлено т/з Нісан н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який повідомив, що виїжджаючи з вул. Паньківської на вул. Саксаганського, здійснив наїзд на пішохідному переході на ОСОБА_6 , яку було госпіталізовано до полі травми № 4 з попереднім діагнозом: перелом правої ноги. На місці події працювала БШМД № 7, та викликано СОГ;

- протокол огляду місця ДТП із фототаблицею до нього, та схема місця пригоди, згідно яких оглянуто місце пригоди, зроблені відповідні заміри;

- висновок експерта № 042-1531-2021 від 15.11.2021, згідно висновків якого, при звернені за медичною допомогою 01.10.2021 у пішохода ОСОБА_6 мала місце: - закрита травма правого гомілково-ступневого суглоба у вигляді перелому латеральної кісточки зі зміщенням уламків, медіальної кісточки та заднього краю великогомілкової кістки без зміщення уламків. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно травмуючою дією тупого предмета, могло утворитись в термін, вказаний в постанові, 01.10.2021 при транспортній травмі. Таким чином, між подіями транспортної травми від 01.10.2021 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 є прямий причинно - наслідковий зв`язок. Вказана закрита травма правого гомілково-ступневого суглоба, за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.01.2022 зі схемою пригоди та фототаблицею до нього, згідно якого проведено слідчий експеримент за участі потерпілої, в ході якого ОСОБА_6 відтворила обставини наїзду на неї авто Нісан н.з. НОМЕР_1 на регульованому пішохідному переході;

- висновок експерта № СЕ-19/111-21/59002-ІТ, згідно висновків якого, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Нісан н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пункту 10.1, 16.2 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертом з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Нісан н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 16.2 ПДР України. З технічної точки розу, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, є невідповідність дій водія автомобіля Нісан н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пунктів 10.1, 16.2 ПДР України.

На підтвердження цивільного позову до нього додано:

- копії медичних карт стаціонарного хворого № 4822 із КНП «Київська міська клінічна лікарня № 4», згідно якої ОСОБА_6 госпіталізована 01.10.2021 із діагнозом перелом кісток гомілки, включаючи гомілковоступеневий суглоб, виписана 27.10.2021, медичні процедури, що проведені: 19.10.2021 відкрита репозиція перелому щиколотки з внутрішньою фіксацією діастазів, малогомілкової кістки або кісточки; 26.10.2021 відкрита репозиція перелому щиколотки з внутрішньою фіксацією, більше або дорівнює 2 діастазів, малогомілкової кістки або кісточки. Крім того, у ОСОБА_6 був Ковід-19 по типу ГРВІ (ПЛР тест від 08.10.2021) середньо важкий перебіг;

- копія супровідного листа, згідно якого ОСОБА_6 доставлена 01.10.2021 у ЗОЗ № 4 у відділення травм із попереднім діагнозом переломи обох гомілкових кісток;

- копія виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , яка перебувала в амбулаторно-поліклінічному закладі з 28.10.2021 по 28.01.2022,

- копія виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 4822 із КНП «Київська міська клінічна лікарня № 4», згідно якої ОСОБА_6 перебувала у закладі з 01.10.2021 по 27.10.2021, з 08.10.2021 у зв`язку із позитивним тестом на Ковід хвора була переведена в відділення відновної ортопедії для лікування корона вірусної хвороби, 16.10.2021 переведена для подальшого лікування в травматологічне відділення у зв`язку із негативним тестом на Ковід-19; надано лікувальні і трудові рекомендації: нагляд сімейного лікаря, травматолога в поліклініці за місцем проживання, виключити навантаження на праву кінцівку до 3 міс, ренгентконтоль через 1,5 міс., лфк правого г/ст. суглобу, зняти шви на 14 добу після операції, дихальна гімнастика, ксартело 10 мг 1 т/добу 1 міс., вітамін C D3 Zn за схемою;

- копія чеку на суму 2808,70 грн., згідно якого 20.10.2021 куплено марлю 5 пар рукавичок, лезо для скальпеля, шприц, чохол для апаратури, дексалгін, комплект одягу, покривало ортопедичне, пелюшка, маркаін спинал, лідокаїн, тренакса, вікріл, монофіл та пакет;

- копія квитанції про перерахунок ОСОБА_8 на рахунок ФОП ОСОБА_9 18500 грн. згідно рахунку фактури № 178, потерпіла зазначила, що ОСОБА_8 це її онука, пояснити за що перераховувались кошти та надати рахунок фактуру № 178 від 18.10.2021 не змогла;

- копія квитанції на суму 222 грн., платник ОСОБА_8 оплата комісії згідно тарифів банку;

- копія товарного чеку від 01.10.2021 на суму 520 грн. за покупку халату та нічної сорочки, які як пояснила потерпіла були необхідні їй у лікарню після госпіталізації;

- копія з копії розписки додатку до договору оренди, згідно якої ОСОБА_10 взяла у тимчасове користування 22.10.2021 коляску, сума передоплати 2000 грн., викуип 4200 грн., як пояснила потерпіла коляска залишилась у неї;

- довідка від 26.02.2022 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», згідно якої потерпіла працює робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ЖЕД 105 з 01.05.2015 по теперішній час;

- довідка від 24.01.2022 про заробітну плату, згідно якої ОСОБА_6 нараховано в тому числі за жовтень 2021 - 14430,29 грн., за листопад - 12027,34 грн., за грудень 2021 - 0,00 грн., та вказано, що середньомісячна заробітня плата складає 13447,41 грн., як повідомила потерпіла їй виплатили не за усі лікарняні листки;

- поліс загальнообов`язкового страхування, згідно якого авто Нісан н.з. НОМЕР_1 застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант», власником авто є ОСОБА_11 ,

- роздруківки інформації з ЄДР та прозорро щодо ФОП ОСОБА_11 та ТДВ СК «Альфа-Гарант»,

- повідомлення страхової про ДТП від 02.09.2022 та заява про страхове відшкодування.

Від страхової надійшов відзив на позовну заяву у якій ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить відмовити у задоволенні позовних вимог до неї, враховуючи відсутність доказів порушення страховою законних прав та інтересів позивача, оскільки на даний час відсутній вирок по кримінальній справі, а також зважаючи на відсутність будь-яких документів підтверджуючих заявлені вимоги, отже вони є необґрунтованими.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються із показаннями обвинуваченого, потерпілої, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують покарання і інші обставини, не зазначені в частині першій ст. 66 КК України, а саме: наявність на утриманні неповнолітньої дитини, часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, позитивну характеристику.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та визначені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є необережним нетяжким злочином; данні про його особу, згідно яких він офіційно не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, не притягався до адміністративної відповідальності; відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Визначаючи міру покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, суд враховує, що розміри штрафу є непомірно великими, крім того заявлено цивільний позов та наявні судові витрати, що у випадку призначення такого виду покарання призведе до невиконання вироку, або подальшої заміни покарання, яке згідно ч. 5 ст. 53 КК України може бути визначено лише у виді позбавлення волі. Виправні роботи суд не може призначити, оскільки згідно ст. 57 КК України виправні роботи відбуваються за місцем роботи засудженого, так як ОСОБА_3 офіційно не працює. Також, навіть за наявності декількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь вчиненого кримінального правопорушення, суд не може у відповідності до ч. 2 ст. 69 КК України не призначати додаткове покарання, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного, з врахуванням того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, суд надходить до висновку про те, що з врахуванням конкретних обставин справи, критичного ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним нових злочинів, та таким, що відповідає тяжкості вчиненого ним необережного нетяжкого злочину та особі ОСОБА_3 .

Призначаючи ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом зі звільненням його від основного покарання з іспитовим строком суд виходить із того, що на момент винесення вироку є не підтвердженим досягнення ОСОБА_3 пенсійного віку, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_3 офіційно непрацює, який має страховий стаж невідомо. Згідно зі ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний вік і право на призначення пенсії за віком визначається залежно від набутого особою відповідного страхового стажу і становить 60, 63 і 65 років. Право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 30 років; після досягнення віку 63 роки особи за наявності страхового стажу від 20 до 30 років; після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу від 15 до 20 років.

Потерпілою ОСОБА_6 24.10.2022 було заявлено цивільний позов у якому вона просить, стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» майнову шкоду у розмірі 80037,7 грн., з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 100000 грн., та ОСОБА_11 (власник транспортного засобу Нісан н.з. НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частинами 2,3 ст. 83 ЦПК України, передбачено, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За змістом ч. 2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК)

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦКУ. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК)

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК)

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК)

У п.п. 4, 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 ПДР України).

За таких обставин у позові ОСОБА_6 в частині пред`явлення вимог до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн. слід відмовити.

Суд вважає помилковим доводи ТДВ СК «Альфа-Гарант» (Страховика) щодо того, що Товариство не порушувало законних прав та інтересів потерпілої, позов до Страховика є передчасним та до того ж до моменту ухвалення вироку про притягнення до кримінальної відповідальності Страхувальника Товариства ( ОСОБА_3 ) строк для прийняття рішення припиняється, отже такий цивільний позов має бути залишений без розгляду.

Прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати регламентоване ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Так Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, Страховиком не прийнято вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування за заявою потерпілої ОСОБА_6 про страхове відшкодування до звернення її із цивільним позовом у вказаному кримінальному провадженні, відтак суд вважає, що право цивільного позивача порушено бездіяльністю ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вирішуючи яка сума матеріального збитку підлягає відшкодуванню ТДВ СК «Альфа-Гарант» суд виходить із такого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»)

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п. 24.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»)

У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю (ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»)

Отже із ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягають частковому відшкодуванню витрати у зв`язку із лікуванням потерпілої (чек з аптеки від 20.10.2021 на суму 2808,70 грн. + викуп коляски згідно розписки до договору оренди 4200 грн. = 7008,7 грн.) та не отримані доходи за час втрати працездатності (2*13447,41 грн. = 26894,82 грн.) у загальному розмірі 33903 (тридцять три тисячі дев`ятсот три) грн. 52 коп.

До витрат пов`язаних із лікуванням суд відніс лікарські засоби та товари, що містяться у чеку з аптеки від 20.10.2021 на суму 2808,70 грн., оскільки очевидним є, що вказані товари необхідні були для оперативного втручання потерпілої, що підтверджується виписками із медичних карток, та викуп коляски згідно розписки до договору оренди, оскільки використання коляски хоч і не містилося у рекомендаціях лікарів, з оглядку на похилий вік потерпілої вказана коляска була необхідна для реабілітації потерпілої.

Щодо не отриманих доходів, то задоволенню підлягає вимога про стягнення середньої заробітної плати за 2 місяці, а саме за грудень 2021 та січень 2022, оскільки із довідки про заробітну плату слідує, що ОСОБА_6 заробітна плата за жовтень-листопад 2021 нараховувалась.

Квитанція про оплату згідно рахунку фактури № 178 від 18.10.2021, квитанція про оплату комісії, чек на халат та нічну сорочку - не підтверджують, що вказані у відповідних документах витрати є витратами пов`язаними із лікуванням потерпілої.

Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Потерпіла внаслідок ДТП зазнала фізичних і моральних страждань, що виразились, як пояснила ОСОБА_6 у тривалому перебуванні на лікарняному, неспокійному сні (кричала по ночам).

За таких обставин, моральну шкоду з врахуванням того, що потерпіла отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, суд вважає необхідним виходячи із засад справедливості, співмірності та розумності задовольнити частково на суму 50000 грн., враховуючи характер завдання такої шкоди, а саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в іншій частині позову слід відмовити за його безпідставністю.

Долю речових та питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 в частині пред`явлення вимог до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині пред`явлення вимог до ТДВ СК «Альфа Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гаратн» () на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 матеріальну шкоду у розмірі 33903 (тридцять три тисячі дев`ятсот три) грн. 52 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині пред`явлення вимог до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки Нісан-Ліф, н.з. НОМЕР_1 , який повернуто під зберігальну розписку власнику - залишити власнику за належністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 042-1449-2019 від 15.11.2021 у розмірі 2344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/59002-ІТ від 13.12.2021 у розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1