У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2430/22

№ 1-кп/183/978/22

22 листопада 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000414 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , судимого : 06.12.2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 22 листопада 2022 р. між прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000414 від 22.05.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з одного боку, а також обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, місто Новомосковськ, вулиця Велика Ковалівка, 10-Б, за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 додержуючись наступних умов.

Слідчий слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 розглянувши матеріали досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відповідно до ст. 291 КПК України, склав обвинувальний акт стосовно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , судимого 06.12.2019 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки.

01 червня 2022 року затверджений прокурором обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, направлено на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. При цьому, на цей час сторони дійшли згоди на укладення вказаної угоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.05.2022 № 131 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, призначивши на посаду стрільця помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Національна поліція України, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію України», є центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. З ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію України» у складі поліції функціонує поліція охорони. 22 травня 2022 року, приблизно о 12 год. 30 хв., працівники поліції Новомосковського РВ УПО в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_7 та старший сержант поліції ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, прибули на виклик ОСОБА_9 до кав`ярні по вул. Гетьманській 47 г, м. Новомосковська Дніпропетровської області , прибувши на місце вказані працівники правоохоронного органу встановили ОСОБА_3 , який поводив себе некоректно та агресивно. Під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які представились, показали службові посвідчення та перебували у поліцейському одязі, із табельною вогнепальною зброєю, у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівникові поліції ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, військовослужбовець ОСОБА_3 , 22 травня 2022 року приблизно о 12 год. 48 хв., перебуваючи біля кав`ярні по вул. Гетьманській 47г в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс працівнику поліції ОСОБА_7 (як працівнику правоохоронного органу) один удар кулаком правої руки в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді синця та садна на верхньому повіці лівого ока, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином, умисні дії солдата ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За викладених вище обставин дії солдата ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків., вчиненого ним за викладених вище обставин, у повному обсязі повідомленої йому підозри та пред`явленому йому обвинувачення.

Сторони, враховуючи обставини провадження, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особи винного, який характеризується за місцем проживання позитивно, маючого на утриманні малолітню дитину, виражає бажання продовжувати службу в Збройних Силах України та захищати країну від збройної агресії РФ, у тому числі, активно приймаючи участь у бойових діях, наявності обставин, що пом`якшують її покарання у виді щирого каяття, вважають за можливе призначити ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України основного покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 КК України, у виді арешту строком на 6 ( шість ) місяців.

Початок відбування покарання керуючись вимогами ст. 72 Кримінального кодексу України, рахувати з дня затримання, тобто з 22.05.2022. Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2019 року виконувати самостійно.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора та обвинуваченого - обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Суд, дослідивши обставини викладенні в угоді, вважає, що в задоволенні угоди повинно бути відмовлено, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.12.2019 року ОСОБА_3 був засуджений Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки.

В угоді про визнання винуватості сторони, враховуючи обставини провадження, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особи винного, який характеризується за місцем проживання позитивно, маючого на утриманні малолітню дитину, виражає бажання продовжувати службу в Збройних Силах України та захищати країну від збройної агресії РФ, у тому числі, активно приймаючи участь у бойових діях, наявності обставин, що пом`якшують її покарання у виді щирого каяття, вважають за можливе призначити ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України основного покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 КК України, у виді арешту строком шість місяців.

Початок відбування покарання керуючись вимогами ст. 72 Кримінального кодексу України, рахувати з дня затримання, тобто з 22.05.2022.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2019 року виконувати самостійно.

Прокурор підтримує угоду про визнання винуватості та вважає, що вона підлягає затвердженню.

Захисник вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Обвинувачений вважає, що угода підлягає затвердженню, він її укладав добровільно, з покаранням згоден.

Суд дослідивши угоду, вислухавши учасників, вважає, що угода затвердженню не підлягає на підставі порушень вимог КПК України щодо порядку призначення покарання, за сукупністю вироків.

Однак згідно ч. 1 ст. 71 КК України визначено спеціальний порядок призначення покарання за сукупністю вироків, відповідно до чого, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КК України вирок на підставі угоди виноситься за наявності підстав, крім того і якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що угода не може бути затверджена у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання КПК України.

Таким чином узгоджене сторонами в угоді покарання, протирічить порядку призначення покарання за сукупністю вироків, що є в свою чергу беззаперечною підставою для відмови в затвердженні укладеної угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394, 424 КПК України, суд,

ухвалив:

в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 22 листопада 2022 року між прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1