Справа № 404/8447/19
Номер провадження 1-кп/404/474/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференц зв`язку у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0005560 від 21.07.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженером Льотної академії служби авіаційної безпеки, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», без мети збуту в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який залишив зберігати за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив незаконне придбання та вберігання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Далі, 05.09.2019 року слідчим СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0005560 на підставі Ухвали від 07.08.2019 виданої слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 , за адресою: м. Кропивницький, вул.Братиславська, 13/118, в період часу з 16:52 годин до 18:36 годин проведено обшук домоволодіння. В ході проведення якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження тьмяно-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №844 від 18.09.2019 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 303, 88 грама, яку ОСОБА_3 незаконно зберігав, без мети збуту.

В ході судового розгляду захисник, адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підзахисного ОСОБА_3 заявила клопотання в якому просила звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, який відноситься до кримінального проступку, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, та закрити провадження у справі.

Обвинувачений підтримав внесене її захисником клопотання та просив його, ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження у справі закрити. Пояснив, що 02.07.2022 року дійсно перетнув кордон України на законних підставах. Про наявність повідомлення про підозру від 20.09.2022 року не знав. Додав, що хворіє на цукровий діабет та потребує постійного забезпечення інсуліном. У зв`язку з тим, що завод по виготовленню інсуліну був розбитий в Україні, то був змушений виїхати до Німечинни на лікування. Однак, він ні від слідства, ні від суду не ухилявся.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисту та вказав, що ОСОБА_3 вчинив 02.06.2022 року новий злочин, про що його було повідомлено 20.09.2022 року про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України року. Стверджує, що обвинувачений 02.07.2022 року незаконно перетнув та залишив територію України, у зв`язку з чим 28.09.2022 року був оголошений у розшук. Про що надав повідомлення про підозру від 20.09.2022 року та відповідно постанову слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук від 28.09.2022 року, а також відомості про перетин останнім 02.07.2022 року державного кордону України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання по суті, суд приходить до такого висновку.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч.1 КК України у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За загальним правилом, перебіг зазначених у законі строків давності є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством передбачено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження №5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч.1 ст.281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч.2 ст.49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Судом встановлено, що строки давності спливли, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, строки давності обчислені правильно і обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України дійсно настали.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено і останньому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тобто не свідчить про його виправдання, оскільки провадження припиняється не за відсутності події злочину й не за відсутності в діянні особи складу злочину, а внаслідок збігу строку давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочин.

При цьому захисник, адвокат ОСОБА_5 і її підзахисний ОСОБА_3 підтримали клопотання про звільнення його, ОСОБА_3 від кримінальної відповідності саме з вказаних підстав та просять закрити провадження у справі.

Щодо доводів прокурора про те, що строк давності було перервано вчиненням нового умисного тяжкого злочину 02.06.2022 року та тієї обставини, що останній був оголошений в розшук 28.09.2022 року. Суд виходить з наступного.
Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Повідомлення про підозру від 20.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0001099, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.05.2022 року, не є доказом вчинення кримінального правопорушення, так як у вказаному кримінальному провадженні обвинувальний вирок відносно ОСОБА_3 не набрав законної сили. Так само і доводи прокурора про те, що обвинувачений ухилявся від слідства та суду з 02.07.2022 року, коли перетнув державний кордон України не відповідають дійсності, так як з 24.02.2022 року на території України оголошено воєнний стан, при цьому обвинувачений є особою похилого віку та у зв`язку із хворобою виїхав для належного лікування до Німеччини, та запобіжні заходи щодо нього не застосовувались. Враховуючи воєнний стан, вік обвинуваченого, його поведінку в ході судового провадження перебіг строку давності, а ні зупинявся, а ні переривався у вказаному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст.49 КК України за згодою обвинуваченого є обов`язком суду, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України в зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження має бути закрите на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284-286, 369-372 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підзахисного ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0005560 від 21.07.2019 року та звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності заст.309 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України, - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення: судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №844 від 18.09.2019 року у розмірі 942 гривень 06 копійок., - віднести за рахунок держави.
Речові докази: дві рослини роду конопля, які містять психотропну речовину тетрагідроканабінол, об`єкти дослідження упаковані до полімерного пакунку білого кольору; особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою в перерахунку на висушену речовину 303,88 грама, об`єкт дослідження упаковані до спеціального пакету №3331118, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Кіровограда протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1