Справа № 497/635/22
Провадження № 1-кс/497/540/22
УХВАЛА
02.11.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болграді, клопотання ОСОБА_3 , який представляє інтереси підприємства «ТОВ Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм» про скасування арешту з партії товару,-

ВСТАНОВИВ:
22.07.2022 року ОСОБА_3 , який представляє інтереси підприємства «ТОВ Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм», що підтверджується довіреністю від 22.04.2022 року (а.с.15-17) звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту накладеного на партію товару «пряжа» у рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, яка є власністю «ТОВ Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм» та ввезений в Україну в митному режимі «транзит» вантажним автомобілем з причепом з реєстраційними номерами Н783ХУ/АЕ709940 на підставі наступних товаротранспортних та комерційних документів: інвойсу №ААА010 від 18.02.2022 року, ТТН типу СМR №000264 від 18.02.2022 року, книжки МДП ХВ85196773, сертифікату походження №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 року та контракту № 01/РТ від 02.04.219 року з додатком №10 від 16.09.2021 року.
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що 19.04.2022 року ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області було накладено арешт на транспортні засоби з реєстрацією в РФ з реєстраційним номером Н783ХУ/АЕ709940, а також на вантаж «пряжа» в кількості 542 вантажних місць, загальною вагою 18 107,75 кг, який адресований для підприємства ТОВ «Trading Yjus Canan Textiles» з адресою реєстрації м.Москва, вул.Зарайська, 21, Російська Федерація. Дана партія товару відправлена покупцю на підставі інвойсу № ААА010 від 18.02.2022 року, ТТН типу СМ №1000264 від 18.02.2022 року, книжки МДП ХВ85196773, сертифікату походження №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 року та контракту № 01/РТ від 02.04.219 року з додатком №10 від 16.09.2021 року. Арешт на партію товару накладено з метою забезпечення збереження майна. Турецька фірма є власником даного товару, так як відповідно до рамкової угоди факт переходу права власності на товар в місці визначеному в інвойсі, в даному випадку м.Москва Російської Федерації. В даному кримінальному провадженні турецька фірма не є фігурантом та їх майно не має ознак майна, що є доказом у даному кримінальному провадженні, в розумінні вимог ст.170 КПК України. З врахуванням того, що необхідність зберігання даного заарештованого майна відпала, оскільки власник може забезпечити його зберігання та вивезення за межі митної території України, тому він звертається до слідчого судді з даним клопотанням.
ОСОБА_3 надав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути клопотання у його відсутності та відсутності його довірителя, вимоги підтримує в повному обсязі, про час та місце розгляду клопотання повідомлені.
Прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, заперечує проти задоволення клопотання, у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують право власності на зазначений товар турецької фірми, просить відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься, зокрема, арешт майна.
В силу ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення …, в тому числі і збереження речових доказів.
В судовому засіданні встановлено, що 07.04.2022 року до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що на території транспортного підприємства (автопарк), по вул.Ізмаїльська, 81 у м.Болград Одеської області з 24.02.2022 року розташовуються два вантажні автомобіля марки "Mercedes" з причепами, зареєстрованими за резидентами Російської Федерації, номерні знаки яких на даний момент знищені (ЖЄО №1126).
Вказані відомості 07.04.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 за правовою кваліфікацією ст.290 КК України та постановою прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 13.04.2022 року об`єднані в одне провадження під №000038 від 04.04.2022 року.
З протоколу обшуку від 12.04.2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 08.04.2022 року по справі № 497/656/22, провадження №1-кс/497/242/22, вбачається, що під час цієї слідчої дії у вантажному відсіку автомобіля марки Mercedes на якому відсутні реєстраційні номери та причепі був виявлений вантаж «пряжа» в кількості 542 вантажних місць.
В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 19.04.2022 року накладено арешт в тому числі на майно, що знаходилося у вантажному відсіку транспортного засобу та причепі (мотки пряжі),у частині заборони відчуження, розпоряджання та користування. Власника даного майна не було встановлено, тому з метою збереження майна до появи власника, а також з метою ухилення від наслідків, передбачених Законом України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» на майно було накладено арешт.
Положеннями ст. 174 КПК України передбачено лише дві підстави для скасування арешту майна:
- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;
- арешт накладено необґрунтовано.
І доведення цих підстав покладається на ініціатора клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з положеннями статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.
Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на товар в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.
Так, слідчим суддею встановлено, що між Турецькою фірмою «TANTEKS LOJISTIK» в особі Генерального директора Тансел Башаран з однієї сторони та ТОВ «Торговий дім Джанан Текстиль» Росія в особі Генерального директора ОСОБА_6 з іншої сторони уклали контракт № 01/РТ від 02 квітня 2019 року про поставку товару народного споживання: нитки, пряжа, ткань, строк дії контракту до 31 грудня 2021 року (а.с.10-12). Також між цими ж самими сторонами укладено додаткову угоду №10 від 16.09.2021 року, відповідно до умов якої продовжено строк дії контракта № 01/РТ від 02.04.2019 до 31.12.2023 року.
Допитаний в судовому засіданні, яке відбулося 14.09.2022 року, в якості спеціаліста ОСОБА_7 , заступник начальника відділу Одеської митниці, показав, що цей транспортний засіб перетнув державний кордон України транзитом, при цьому контракт працівники митниці не перевіряють, так як це процедури проводиться при розмитненні товару. Цей транспортний засіб прямував до Російської Федерації, тому розмитнення буде відбуватися саме на їх кордоні.
ОСОБА_3 надав суду відповідь на повідомлення, надану 19.09.2022 року Генеральним директором ОСОБА_6 , з якої вбачається, що даний вантаж дійсно прямував до Російської Федерації, але з об`єктивних причин не може бути доставлений до місця призначення. Вони згодні з пропозицією щодо розірвання даного контракту, на підставі п.8.5 Контракту, тому що дані обставини продовжуються більш 6 місяців та відмовляються від даної партії вантажу.
Пунктом контракту 8.5. передбачено форс-мажорні обставини, а саме якщо строк дії форс-мажорних обставин, які перешкоджають стороні виконати свої обов`язки частково або в повному обсязі, перевищує 6 місяців, сторони вправі розірвати договір частково або в повному обсязі, тобто з цього пункту контракту не можливо встановити кому буде належати товар в даному випадку.
Беручи до уваги встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини кримінального провадження, те, що заявником не було доведено належність майна підприємству чиї права він представляє в суді, метою накладення арешту було збереження майна до з`явлення власника, а також з метою ухилення від наслідків, передбачених Законом України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів», а під час розгляду клопотання встановлено, що однією зі сторін угоди було товариство, зареєстроване в Російській Федерації, слідчий суддя вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підтверджене відповідними доказами, і тому слідчий суддя відмовляє в задоволені клопотання про скасування арешту на товар.
Керуючись ст.ст. 22, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який представляє інтереси підприємства «ТОВ Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм» про скасування арешту з партії товару - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1