справа № 991/5535/22
провадження № 11-сс/991/452/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2022 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2, перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.11.2022 р., -

в с т а н о в и л а:

05 грудня 2022 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вищезазначеної ухвали та постановлення нової - про задоволення скарги, та зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся до Служби безпеки України із заявою про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за фактом того, що суддя Оболонського районного суду м. Києва розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього за його відсутності та 05.10.2021 року виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, зазначивши у тексті постанові про його належне повідомлення про дату та час судового засідання. Втім, таке твердження судді не відповідає дійсності, оскільки жодна повістка про виклик до суду йому не направлялась, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 у своїй заяві просив внести до ЄРДР відомості про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 161, 364, 365, 366, 367, 375 КК України. Втім, 15.11.2022 року отримав від НАБУ відповідь про відмову внести до ЄРДР відомості за його заявою. За твердженням апелянта, при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не надав правильної оцінки доказам, та як наслідок, безпідставно відмовив у задоволенні скарги.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що в порушення вимог КПК України слідчим суддею надіслано йому копію оскаржуваної ухвали лише 29.11.2022 року, що підтверджується скріншотом відправлення.

Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет можливості призначення її до апеляційного розгляду, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України передбачено, що у разу, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи було постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що розгляд скарги ОСОБА_1 на бездіяльність упованоажених осіб НАБУ здійснювався слідчим суддею 17.11.2022 року за відсутності скаржника, оскільки останній у своїй скарзі просив провести судове засідання у його відсутність.

Отже, у даному випадку перебіг строку на апеляційне оскарження обчислюється відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України - протягом п`яти днів з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що слідчим суддею лише 29.11.2022 року направлено йому копію оскаржуваної ухвали. На підтвердження вказаної обставини до апеляційної скарги долучено електронний файл (скріншот документа), який, за твердженням апелянта, підтверджує дату відправлення йому копії зазначеної ухвали.

Втім, з наданого додатку - скріншоту фрагменту невідомого документа - неможливо встановити ані дату відправлення, ані дату отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали, та взагалі неможливо встановити його зміст і зрозуміти, який стосунок він має до відправлення ОСОБА_1 копії ухвали слідчого судді від 17.11.2022 р. в межах судової справи № 991/5535/22.

Враховуючи, що з наданих до апеляційної скарги матеріалів неможливо встановити дату, коли ОСОБА_1 дійсно отримав оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості визначити початок перебігу строку на її апеляційне оскарження.

При цьому, апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 04.12.2022 року засобами електронного зв`язку, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису - тобто, з пропуском визначеного ст. 395 КПК України строку.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

При цьому, процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

Втім, у своїй апеляційній скарзі, яку подано 04.12.2022 року, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали від 17.11.2022 р., натомість зазначає, що копію вищевказаної ухвали йому направлено лише 29.11.2022 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суді від 17.11.2022 р., однак питання про його поновлення ним не порушується, тоді як ініціювання даного питання є дискрецією особи, яка подала апеляційну скаргу, зазначені обставини свідчать про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

При цьому, суддя-доповідач зазначає, що повернення апеляційної скарги, згідно з положеннями ч. 7 ст. 399 КПК України, не перешкоджає повторному зверненню особи з апеляційною скаргою, з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 395, 399, 418, 532 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.11.2022 р. - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2