Провадження № 1-кп/554/601/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката - ОСОБА_4 ,
особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003723 від 01.08.2020, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, раніше не судимого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, інваліда 2-ї групи за загальним захворюванням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до розпорядження Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, Фрунзенського та Московського районних судів м.Харкова за Октябрським районним судом м.Полтави.

30.06.2022 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 в період часу з 29.07.2020 по 30.07.2020, точні дата та час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем свого мешкання знаходився заадресою: АДРЕСА_1 , де мешкав разом із матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними на грунті тривало сформованих неприязних відносин, обумовлених непорозуміннями щодо спільного проживання та поведінки ОСОБА_5 виникла сварка. В ході якої у ОСОБА_5 , який будучи розлюченим та проявляючи злість та ненависть до власної матері, виник умисел спрямований на позбавлення життя своєї матері ОСОБА_6 .
Надалі, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , шляхом нанесення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті своєї матері ОСОБА_6 , діючи умисно, швидко та рішуче, використовуючи в якості знаряддя злочину предмет, який має колючо-ріжучі властивості, який він взяв за місцем мешкання, тобто предмет небезпечний для життя людини, стоячи в коридорі квартири, з мотивів раніше сформованих неприязних відносин, почергово наніс вказаним предметом не менш як 11 прицільних ударів в область тіла ОСОБА_6 , а саме в область обличчя, шиї, грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , впала на підлогу в коридорі, в той час як ОСОБА_5 , виконавши до кінця всі свої злочинні дії, залишив останню лежати на підлозі в коридорі, з місця скоєння злочину зник, зачинивши за собою вхідні двері до квартири. В цей же день, 29.07.2020 по 30.07.2020, точні дата та час в ході досудового розслідуваннята суду встановити не виявилось можливим, за адресою: АДРЕСА_1 , настала смерть ОСОБА_6 .
Внаслідок злочинних протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-12/1498-С/20 від 03.08.2020 спричинено:прямий перелом грудини;дві різаних рани лівої виличної ділянки;дві колото-різаних рани лівої задньо-бокової поверхні шиї; колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки ліва, у проекції і на рівні 3-го міжребір`я по передній під пахвовій лінії;колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа у проекції і на рівні 2-го міжребір`я по середньо ключичній лінії;різана рана передньої поверхні мочки лівої вушної раковини; колото-різане поранення задньо-зовнішньої поверхні грудної клітки зліва у проекції плечо-лопаткового зчленування;колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва, у проекції і на рівні 9- 10-го міжребір`я по задній під пахвовій лінії;колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини зліва , у проекції і на рівні9-10-го міжребір`я по лопатковій лінії;колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини зліва, у проекції і на рівні 10-11-го міжребір`я по лопатковій лінії.
Перелом грудини згідно п.п.4.8. та 2.2 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 року, це ушкодження по ступеню тяжкості має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості не являється небезпечним для життя.
Згідно п.п. 4.8 та 2.3.5 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 року, різані рани танепроникаючі колото-різані рани по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Згідно п.п. 4.8 та 2.1 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 року, колото-різані рани, проникаючі у плевральну порожнину по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.
Смерть ОСОБА_6 настала від колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітки, проникаючі у плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею і призвело до розвитку масивної крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті.
Колото-різані поранення задньої поверхні грудної клітини , проникаючі у плевральну порожнину з ушкодженнями лівої легені, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею і призвело до розвитку масивної крововтрати-знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .
В судовому засідання в режимі відеоконференції прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із суворим наглядом до ОСОБА_5 , оскільки його хвороба не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Потерпілий ОСОБА_7 направив письмову заяву до суду в якій прохав розгляд проводити у його відсутність та використовувати його покази , які він надавав протягом попереднього судового розгляду у Московському районному суді м.Харкова.

Факт вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_5 підтвердив під час допиту в суді та в судових дебатах.
Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, щодо примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із суворим наглядом.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, та безпосередньо дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, прийшов до наступного.

Від потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 раніше на адресу суду надходили заяви про неможливість участі у судових засіданнях та прохання використовувати їх показання, які вони надавали підчас попереднього судового розгляду (т.2 а.с.24-35).
Прокурор в ході судового розгляду, зазначив, що потерпілого та свідка ОСОБА_9 не можливо доставити до суду, у зв?язку з неможливістю встановити їх місце перебування, на час розгляду в Октябрському районному суді м.Полтави.
Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 02.02.2022 по справі 127/19452/16-к (положення ч. 4 ст. 95 КПК України, що суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала перед іншим складом суду у тій же справі).
Крім того, свідком по вказаному кримінальному провадженню є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначена особа померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать матеріали справи (т.3а.с.46).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадку, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені, ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Приписами п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що до загальних засад кримінального провадження відноситься законність.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з практикою цього Суду письмові показання свідків та потерпілих (без їх допиту і у суді) можуть бути визнані судом належним доказом у кримінальній справі за умови, що вони є єдиним чи вирішальним доказом.
Зокрема, такий висновок зроблено у рішеннях ЄСПЛ «Хорнкасл та інші проти Об`єднаного королівства» (Horncastle and Others v. United Kingdom) від 16 грудня 2014 року (скарга № 4184/10).
Крім того, проблемні питання неможливості допиту свідків у судовому засіданні в разі неможливості їх допиту врегульовані у рішенні ЄСПЛ у справі № 6293/04 «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.08 р. Так, відповідно до п. 214 ЄСПЛ не вбачає порушень Конвенції в тому випадку, коли судом вжито усіх заходів, скерованих на виклик свідків. У п. 217 цього рішення зазначається, що національні суди мають право брати до уваги показання свідків при виконанні таких вимог: 1) вжиття максимальних заходів для забезпечення явки свідків до суду; 2) підтвердження показань свідків іншими доказами; 3) відсутність свідка через поважну причину.
Така практика є прийнятною і у випадку, який стосується цього кримінального провадження, а саме у ситуації зі смертю свідка ОСОБА_10 , що є очевидно поважною причиною неможливості її допиту під час судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, більш того узгоджене позицією Верховного Суду, зважаючи на те, що свідок ОСОБА_10 , померла та її безпосередній допит у суді неможливий, в ході судового розгляду предметом дослідження були її письмові показання від 17.08.2020. В яких зазначено, що остання проживає за адресою АДРЕСА_2 , сама. За адресою АДРЕСА_1 , проживала її подруга ОСОБА_6 разом з сином ОСОБА_5 . Останній було відомо, що ОСОБА_5 хворів на шизофренію, також, що 01.07.2020 ОСОБА_11 виписали з лікарні де він пробув місяць, та, що син ОСОБА_12 бив. Приблизно весною цього року, зайшовши до її кімнати та почав бити без причин. 30.07.2020 ОСОБА_10 дзвонила ОСОБА_12 , на дзвінок остання не відповідала. 31.07.2020 теж дзвонила ніхто не відповідав. Вона вирішила перевірити чи все добре та поїхала до ОСОБА_6 01.08.2020 приблизно о 09.03год ОСОБА_10 приїхала до квартири ОСОБА_12 стукала в двері, але ніхто не відчинив, потім подзвонила колишній дружині ОСОБА_11 , щоб остання привезла ключі від квартири. Ключі привіз ОСОБА_13 , це син ОСОБА_11 та відчинив двері, коли зайшла до квартири побачила тіло ОСОБА_12 , яка лежала в коридорі у крові та з тілесними ушкодженнями. Після чого ОСОБА_10 викликала поліцію. Двері ОСОБА_13 відчинив своїм ключем на один оборот, в квартирі більше нікого не було.(т.3 а.с.44-45)

Крім того, в ході судового розгляду предметом дослідження був належний та допустимий доказ - звукозапис судового засідання в Московському районному суді м.Харкова від 19.08.2021 за участю свідка ОСОБА_9 , яка в суді показала, що є колишньою дружиною ОСОБА_5 від шлюбу мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначила, що ОСОБА_11 хворів з 2018 року, останнім часом боялася його. З померлою ОСОБА_6 були добрі відносини, вона з нею спілкувалася, навідувала, телефонувала. При зустрічі із сусідкою ОСОБА_14 тітка ОСОБА_15 розповідала їй, що син часто її бив. 25.07.2020 ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_6 , остання за голосом була дуже пригнічена та спілкуватись не хотіла. В четверг ОСОБА_9 зустріла сусідку тітку ОСОБА_16 , остання повідомила, що ОСОБА_6 не відповідає на телефонні дзвінки. В суботу ОСОБА_9 приїхала за адресою мешкання ОСОБА_6 , але двері в квартиру ніхто не відчиняв, почала перейматися та в подалі відчинивши двері до квартири виявили мертву ОСОБА_6 . На думку ОСОБА_9 до смерті ОСОБА_6 причасний син ОСОБА_5 .

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження за № 0003723 від 01.08.2020, правова кваліфікація ч.1 ст.115 КК України. Особа, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї : ОСОБА_5 ( т.3 а.с.1);

- даними протоколу огляду місця події та трупу від 01.08.2020 з фототаблицями, який був предметом дослідження у суді, а саме за участю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 ,спеціаліста ОСОБА_17 , спеціаліста ХОБ СМЕ чи лікар ОСОБА_18 , у присутності двох понятих - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ( т.3 а.с. 5-39);

- даними протоколу огляду місця події від 17.08.2020, а саме в присутності двох понятих, а також за участю спеціаліста ОСОБА_21 - відділення №2 ХОПЛ №3, яке розташовано за адресою: м.Харків, вул.Ак.Павлова,46, де ОСОБА_5 , 1971р.н. добровільно видає одягнену на ньому футболку сірого кольору, забруднену, на якій по передній поверхні маються сліди речовини бурого кольору, схожі на кров.( т.3 а.с. 126-128);

- постановою про визнаня речовими доказами від 02.11.2022.(т.3 а.с. 142).

-висновками судово-імунологічних експертиз №14/565-С/20 від 02.09.2020, №14/579-С/20 від 28.08.2020, №14/613-С/20 від 01.09.2020, відповідно до яких: кров від трупа гр-ки ОСОБА_6 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Кров гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. На джинсових брюках (об`єкти №№1-3,5,6), вилучених в ході огляд місця події, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, походження якої від гр-на ОСОБА_5 не виключається. Від гр-ки ОСОБА_6 кров в даних об`єктах в якості домішки виникнути не могла, оскільки розміри слідів крові зводять до мінімуму можливість змішення у вказаних об`єктах крові різних груп. На цих же джинсових брюках, в об`єктах №№4,7,8, є кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, походження якої від гр-на ОСОБА_5 не виключається. Присутність крові у даних об`єктах от гр-ки ОСОБА_6 можлива тільки в якості домішки. На підтяжках чоловічих плям, схожих на кров, не виявлено. На футболці (об`єкти №№1,2,6,11,12,14) гр-на ОСОБА_5 , знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. походження якої від гр-ки ОСОБА_6 не виключається. На цій же футболці, в об`єктах №№3-5,7-10,13, наявність крові не встановлена.( т.3 а.с. 76-77, 79-81, 130);

- висновком судової трасологічної експертизи №10/5/637СЕ-20 від 14.08.2020, згідно до якої: на внутрішніх поверхнях циліндрових механізмів, наданих на
дослідження, слідів дії сторонніх предметів не виявлено, але сторонні предмети
(відмичка, підібраний, підроблений ключ) особливо ті, що мають форми і розміри, близькі до робочої частини оригінальних ключів, у разі їх одноразового використання, характерних слідів на деталях циліндрових механізмів можуть не залишити.(т.3а.с.59-64).
- висновками судово-медичних експертиз речових доказів №15/№727-С/2020 від 09.09.20220, №15/№726-С/2020 від 09.09.2020, №14/558-С/20 від 28.08.2020,№10-12/1498/-С/20 від 02.09.2020, №10-14/16/10-12/1498-С/20 від 16.09.2020,відповідно до яких: згідно «Висновку експерта» №14/558-с/2020 від 28.08.2020 року відділення судово-медичної імунології: «При судово-медичному дослідженні крові від трупа гр-ки ОСОБА_6 , 1946 р.н. (№10-12/1498-с/20) виявлений антиген Н та ізогемаглютинін анти-А. Таким чином, можна вважати що кров від трупа гр-ки ОСОБА_6 , належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В».В результаті проведення судово-медичної експертизи шести марлевих тампонів-змивів (об?єкти №№1-6), вилучених в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено наступне:в об?єктах №№1,5 знайдені сліди крові людини групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Таким чином, можна припустити, що дані сліди крові походять від будь - якої людини з груповою приналежністю крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілої громадянки ОСОБА_6 ; в об?єкті №3, знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлений антиген Н, ізогемаглютиніни не виявлені. Таким чином, можна припустити, що сліди крові в цьому об?єкті можуть походити від будь-якої людини з груповою приналежністю крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілої громадянки ОСОБА_6 ; в объектах №№2,4,6 сліди крові не виявлені.
При експертизі трупа встановлено: прямий перелом грудини; численні рани, які умовно пронумеровані: дві різаних рани лівої виличної ділянки ( умовно пронумеровані №1 та №2); дві колото-різаних рани лівої задньо-бокової поверхні шиї ( умовно пронумеровані №3 та №4); колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, у проекції і на рівні 3-го міжребір? я по передній підпахвовій лінії ( умовно пронумерована №5); колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа у проекції і на рівні 2-го міжребір? я по середньоключичній лінії ( умовно пронумерована №6); різана рана передньої поверхні мочки лівої вушної раковини ( умовно пронумерована №7); колото-різане поранення задньо-зовнішньої поверхні грудної клітки зліва у проекції плечо- лопаткового зчленування ( умовно пронумерована №6); колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва, у проекції і на рівні 9-10-го міжребір? я по задній підпахвовій лінії( умовно пронумерована №9); колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва, у проекції і на рівні 9-10-го міжребір? я по лопатковій лінії( умовно пронумерована №10); колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва, у проекції і на рівні 10-11- го міжребір? я по лопатковій лінії( умовно пронумерована №11); Перелом грудини утворився від дії тупих твердих предметів (предмета) або при ударі о них (нього) у передньо-задньому направленні, не відобразивших своїх індивідуальних конструктивних особливостей в ушкодженні, носить прижиттєвий характер, що підтверджується наявністю крововиливів навколішніх м?яких тканин і міг виникнути незадовго перед смертю.

Згідно п.п. 4.8 та 2.2. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, це ушкодження по ступеню тяжкості має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості і не являється небезпечним для життя.

Різані рани утворились від дії гострого предмета, володіючого ріжучими властивостями, носять також прижиттєвий характер і могли утворитись безпосередньо перед смертю.

Колото-різані рани утворились від дії колючо-ріжучого предмета (знаряддя), носять прижиттєвий характер і могли утворитись безпосередньо перед смертю.

Згідно п.п. 4.8 та 2.3.5. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, різані рани (умовно пронумеровані №№1,2) та непроникаючі колото-різані рани ( умовно пронумеровані №№ 3,4,5,6,7, та 8) по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Згідно п.п. 4.8 та 2.1. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, колото-різані рани, проникаючі у плевральну порожнину ( умовно пронумеровані №№ 9.10 та 11) по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Рановий канал колото-різаної умовно пронумерованої рани №3 направлений зверху вниз ззаду наперед зліва направо, являється сліпим, має довжину до 2,5см, закінчується у м`яких тканинах шиї.

Рановий канал колото-різаної умовно пронумерованої рани №4 направлений ззаду наперед зліва направо знизу вверх, являється сліпим, має довжину (глибину) до 5,5см, закінчується у м`яких тканинах шиї.

Рановий канал колото-різаної умовно пронумерованої рани №5, направлений спереду назад, зверху вниз, зліва направо, має довжину близько 5,5см, сліпий, де закінчується у м`яких тканинах груді.

Рановий канал колото-різаної умовно пронумерованої рани №6 має довжину до 2см. направлений спереду до заду зліва направо знизу доверху, закінчується і м`яких тканинах грудної клітки, являється сліпим, не проникає у плевральну порожнину.

Рановий канал, починающийся вищеописаною умовно пронумерованої раною шкіри №9, проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, у 9-му міжребір`ї, з розповсюдженням на нижню частку лівої легені, становить довжину, з урахуванням екскурсії грудної клітки, до 8,5см, спрямований знизу доверху, ззаду наперед, зліва направо.

Рановий канал, починающийся вищеописаною умовно пронумерованої раною шкіри №9, проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, у 9-му міжребір`ї, з розповсюдженням на нижню частку лівої легені, становить довжину, з урахуванням екскурсії грудної клітки, до 8,5см, спрямований знизу доверху, ззаду наперед, зліва направо.

Рановий канал, починающийся вищеописаною умовно пронумерованої раною шкіри №10, проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, у 10-му міжребір`ї, з розповсюдженням на нижню частку лівої легені, становить довжину, з урахуванням екскурсії грудної клітки, до 7,5см. Рановий канал №10 спрямований знизу доверху, ззаду наперед, зліва направо.

Рановий канал, починающийся вищеописаною умовно пронумерованої раною шкіри №11, проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, у 11-му міжребір`ї, з розповсюдженням на нижню частку лівої легені, становить довжину, з урахуванням екскурсії грудної клітки, до 8,0см, спрямований знизу доверху, ззаду наперед, зліва направо.

Смерть настала від колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітки, проникаючих у плевральну порожнину, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею і призвело до розвитку масивної крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ, наявність виражених гнильних, описаних в протоколі огляду місця події і виявлених при проведенні експертизи трупу у секційному залі моргу, можна вважати, що смерть настала, в період часу, приблизно, 5-6 діб до проведення експертизи трупу у секційному залі.

При судово-токсикологічній експертизі крові на алкоголь від трупа виявлений етиловий спирт в кількості - 1,15%о, що. стосовно живої людини відповідає його концентрації при легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н- бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

При судово-медичній (імунологічній) експертизі крові від труп встановлена її належність до першої групи (О) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Колото-різані поранення задньої поверхні грудної клітки, проникаючі у плевральну порожнину з ушкодженнями лівої легені, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею і призвело до розвитку масивної крововтрати - знаходяться у причинному зв?язку з наступом смерті.

Всі інші ушкодження, виявлені при експертизі трупа у причинному зв? язку з наступом смерті не состоять.

Враховуючи характер та тяжкість, ушкоджень, виявлених при експертизі трупа, можна вважати, що після отримання проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженнями легені, потерпіла могла залишатись живою термін часу, рахований десятками хвилин і після отримання цих ушкоджень потерпіла здійснювати обмежені дії (захищатись, переповзати і т.п.) у вищевказаний проміжок часу.

Враховуючи характер колото-різаних поранень, виявлених при експертизі трупа, надані наступні висновки, що колото-різані поранення утворились дією одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа, колюче-ріжучого предмета, з лезом середньої гостроти, обухом «П» - подібного перетингу з помірно вираженими ребрами, найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета була не більше 1,9см. Індівідуальні властивості предмета в ушкодженні не відобразилися.

Враховуючи характер, локалізацію та тяжкість, ушкоджень, виявлених при експертизі трупа - виключається можливим самостійно нанести собі смертельні тілесні ушкодження.

Враховуючи індівідуальні конструктивні особливості ножів, представлених на експертизу, можна вважати, що: різані рани можливо спричинити кожним із таких ножів, які були представлені на експертизу; колото-різані поранення, як сліпі, непроникаючі, так і проникаючі колото-різані поранення грудної клітки, з урахуванням м`яких тканин, екскурсії (рухливості) грудної клітки, довжини (глибини) ранових каналів, стосовно довжини та ширини клинків ножів, можливо було спричинити поранення такими ж ножами, як, умовно пронумеровані №№2,3 та №5. (т.3 а.с. 72- 74, 83-84,99-109, 110-111, 112-119).

- висновком судово молекулярно-генетичної експертизи №9/1191СЕ-20 від 18.09.2020, згідно якої: встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію гр. ОСОБА_5 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1 додаток 1). На наданому на дослідження об`єкті, а саме - на внутрішній поверхні тапка (об`єкти №№ 2, 3) виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні тапка (об`єкт № 3) (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні тапка (об`єкт № 2), є змішаними та є непридатними для ідентифікації. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні тапка (об`єкт № 3), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК- профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує у змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні тапка (об`єкт № 3), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію гр. ОСОБА_5 (об`єкт № 1). У зв`язку з тим, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні тапка (об`єкт № 2), є непридатними для ідентифікації, надати відповідь на запитання: "Чи збігаються генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданому на дослідження об`єкті (гумовому сланці) з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію статус особи гр.. ОСОБА_5 .?" стосовно даного об?єкта не є можливим.(т.3 а.с.86-97).

-висновком судово дактилоскопічної експертизи №10/1/1297СЕ-20 від 02.10.2020, відповідно до якого: у площині чотирьох відрізків прозорої липкої стрічки відобразились чотири сліда пальців рук. Два сліда пальців рук розмірами 18x15мм (відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 28x21мм), 14x24мм (відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 26x17мм), придатні для ідентифікації за ними особи. Два сліда пальців рук розмірами 13x19 (відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 27x25мм), 9x13 мм (відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 17x19мм), непридатні для ідентифікації за ними особи. Слід пальця руки 18x15мм (відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 28x21мм) залишений середнім пальцем правої руки особи дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Слід пальця руки розмірами 14х24мм (від копійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 26х17 мм), залишений не особою, дактилокарта якої заповнена на ім?я гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а іншою особою.(т.3 а.с.131-140).

-висновок амбулаторно судово-психіатричного експерта № 502 від 20.10.2020, свідчать, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії такерувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. (т.3 а.с.144-149).

Таким чином суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і воно вчинене особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 .

Крім цього, відповідно до довідки КНП «МПНД №3» ХМР, ОСОБА_5 спостерігається з 2011. Діагноз:Шизофренія, параноїдна форма.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Згідно з п. 4 ч. 1 та ч. 5 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру - госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічний психічний розлад у формі шизофренії параноїчної. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_5 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану до ОСОБА_5 потребує застосування примусового заходу медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину та обставини його вчинення, що характеризує останнього, раніше не судимого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого. ОСОБА_5 , є особа, що становить небезпеку для суспільства та суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно з ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_5 , вчинивши суспільно небезпечного діяння, , а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до № 15, 16 «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації. Будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (b) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Наявне у ОСОБА_5 хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними й на цей час. Таким чином, ОСОБА_5 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Відтак, на цей час він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим режимом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням думки учасників судового провадження, характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, підлягає до задоволення і вважає за необхідне застосувати до неосудного ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати за проведення експертизи віднести за рахунок держави.

Обраний відповідно до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу зі суворим наглядом - залишити без змін.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93 та 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003723 від 01.08.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, інваліда 2-ї групи за загальним захворюванням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із суворим наглядом .

До набрання ухвалою законної сили обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку - залишити без змін.

Речові докази: ножі у кількості 5 штук в картонній коробці, 1 фрагмент лінолеуму зі слідом фрагменту чоловічої стопи, бурого кольору в картонній коробці, 1 фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору в картонній коробці, 1 фрагмент шпалер зі слідами речовини бурого кольору в паперовому конверті, 6 змивів речовини бурого кольору в 3 паперових конвертах, 4 відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук в 1 паперовому конверті, полімерний пакет в якому знаходяться два циліндрових механізми верхнього чи нижнього замка вхідної двері, паперовий конверт в якому знаходиться зразок крові ОСОБА_5 , паперовий конверт в якому знаходиться ватна паличка зі слідами букального епітелію ОСОБА_5 , паперовий конверт в якому знаходиться зразки волосся з голови та нігтів з піднігтьовим вмістом трупа ОСОБА_6 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області знищити, чоловіче взуття сланці гумові 42 розміру з нашаруваннями речовини бурого кольору в картонній коробці, джинси чоловічі з нашаруваннями речовини бурого кольору в паперовому конверті, футболка чоловіча сірого кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору, мобільний телефон «Samsung» червоно-чорного кольору з сім-картою на номер « НОМЕР_1 » в паперовому конверті, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2020, після набрання ухвали законної сили - скасувати.

Ухвала суду у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1