Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1726/22
Провадження № 1-кп/542/14/23
В И Р О К

іменем України

24 березня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000187 від 18.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Горлівка, Микитівського району, Донецької області, громадянку України, з середньою освітою, не заміжню, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2022 близько 07:30 години ОСОБА_3 перебувала разом з ОСОБА_4 на автобусній зупинці в с. Великі Солонці, Полтавського району, Полтавської області. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на умисне завдання тілесних ушкоджень іншій людині, перебуваючи на вказаній автобусній зупинці, ОСОБА_4 , стоячи з правої сторони відносно ОСОБА_3 , схопила лівою рукою за голову ОСОБА_3 , одягнену в зимову шапку, та правою рукою схопила за праву сторону обличчя, при цьому стиснула пальцями рук в області нижньої щелепи, носа та ока обличчя ОСОБА_3 . Таким чином заподіяла потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: саден в проекції нижньої щелепи справа, в ділянці нижньої повіки правого ока з розповсюдженням на праву щічну ділянку, в ділянці спинки носа, в ділянці кінчика носа, в ділянці носо-губного трикутника, які згідно висновку судово-медичної експертизи №245 від 22.11.2022 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнала в повному обсязі.

Допитавши обвинувачену, потерпілу, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що дійсно 18.11.2022 року о 7 год. 20 хвил 7 год. 30 хвил. вона перебувала на автобусній зупинці в с.Великі Солонці, оскільки мала їхати в смт Нові Санжари по справах. Також на зупинку прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 вона вже мала конфлікт 04.10.2022 року саме через черговість посадки в автобус, а саме: ОСОБА_9 хотіла першою зайти в автобус, через що вдарила її, ОСОБА_4 . Коли 18.11.2022 року під`їхав автобус, першою зайшла ОСОБА_7 , потім намагалась зайти ОСОБА_9 та вона, ОСОБА_4 , почала її тримати та хотіла відштовхнути від дверей. Для цого вона схопила ОСОБА_9 , яка стояла на сходинці попереду неї, за одяг, стягнула й намагалась сама зайти в автобус. При цьому вона намагалась схопити її двома руками за щось, щоб відтягнути зі сходин в автобус, й точно схопила за одяг ОСОБА_9 , можливо, при цьому вона дряпанула за обличчя ОСОБА_10 . Вона це не бачила через капюшон, який з`їхав та заважав огляду, та вона бачила лише їхні ноги. Під час конфлікту ОСОБА_9 завдала їй удару ногою по нозі. Відтягнувши ОСОБА_9 , вона зайшла в автобус. Після неї зайшла й ОСОБА_9 , на обличчі якої з`явились подряпина та кров. Далі вона поїхала до смт Нові Санжари, а ОСОБА_3 вийшла в с.Великі Солонці.

При цьому показання обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджують ті обставини, що 18.11.2022 року на автобусній зупинці в с.Великі Солонці між нею та потерпілою ОСОБА_3 відбувся конфлікт через черговість посадки до автобусу, під час якого вона відштовкувала та відтягувала ОСОБА_3 від вхідних дверей в автобус, для чого хопала ОСОБА_3 за одяг та виникнення після конфлікту у ОСОБА_3 подряпини та крові на обличчі.

Невизнання своєї вини та заперечення проти завдання ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень 18.11.2022 року, суд вважає способом захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки такі доводи спростовані сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона 18.11.2022 року близько 07 год . 30 хвил. прийшла на автобусну зупинку в с.Великі Солонці та чекала маршрутний автобус до смт Нові Санжари. На зупинці вже перебувала ОСОБА_4 , яка її обізвала. Потім на зупинку підійшла ОСОБА_11 . Коли під`їхав автобус першою зайшла ОСОБА_11 , потім хотіла зайти вона, але ОСОБА_4 , яка була позаду неї, однією рукою схопила її за шапку, а іншою за обличчя, при цьому почала стискати пальці рук. Відштовхнувши її від вхідний дверей, ОСОБА_4 першою зайшла автобус, потім зайшла й вона. У неї по обличчю побігла кров, водій дав їй серветку. Вона вийшла біля свого двору, а в подальшому звернулася до лікарні. Конфлікт між ними стався через те, що вона не пропутисла ОСОБА_4 першою в автобус. Внаслідок завданих їй тілесних ушкоджень на правій стороні обличчя у неї були подряпини на шоці, на носі, під оком.

При цьому показання потерпілої щодо механізму нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 також підтверджується протоколом слідчого експерименту за її участю з фототаблицею до нього від 06.12.2022 року (а.с. 31- 35).

Так, під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 згідно з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.12.2022 року з фототаблицею до нього (а.с. 31-35), ОСОБА_3 надавала показання та продемонструвала як ОСОБА_4 лівою рукою схопила її за шапку, а правою за обличчя області щоки, носа та ока, при цьому почала стискати пальці рук.

Даними висновку судово-медичної експертизи №248 (додаткова) від 08.12.2022 року стверджується, що вказані ОСОБА_3 , зокрема, під час проведення слідчого експерименту 06.12.2022 року, показання в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним по локалізації, кількості та механізму утворення виявлених у неї тілесних ушкоджень. (а.с.36-37).

Так, показання потерпілої ОСОБА_3 підтверджують ті обставини, що 18.11.2022 року вона разом з ОСОБА_4 знаходились на автобусній зупинці в с. Великі Солонці, Полтавського району, Полтавської області. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт через черговість посадки в автобус, під час якого ОСОБА_4 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпіла ОСОБА_3 могла обмовити ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, матеріали провадження не містять.

Факт конфлікту 18.11.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автобусній зупинці в с.Великі Солонці, внаслідок якого у ОСОБА_3 утворились тілесні ушкодження на обличчі, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були очевидцями вказаних подій.

Так, свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні показала, що в листопаді 2022 року вона прийшла на автобусну зупинку в с.Великі Солонці, де вже були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яких знає як односельців. Вона підійшла до ОСОБА_3 та вони стали спілкуватися, а ОСОБА_4 стояла осторонь. Коли під`їхав автобус першою зайшла вона, після неї почала заходити ОСОБА_3 , але в цей час ОСОБА_4 , яка була позаду ОСОБА_3 , почала хапати її за капюшон. Після конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , першою в автобус зайшла ОСОБА_4 а потім ОСОБА_3 , на обличчі якої були подряпини та йшла кров. До цього у ОСОБА_3 будь-яких ушкоджень не було. ОСОБА_3 в автобусі надавли серветки, якими вони витирала кров та вона вийшла біля свого двору.

При цьому свідок ОСОБА_11 підтвердила, що в ході досудового розслідування вона приймала участь в слідчому експерименті, під час якого надала показання та продемонструвала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та підтримала дані, які в ньому містяться, зазначивши, що на той час вона краще пам`ятала обставини даної події.

Так, під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 згідно з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.12.2022 року з фототаблицею до нього (а.с. 38-42), ОСОБА_11 надавала показання та продемонструвала як ОСОБА_4 завдала тілесні ушкодження ОСОБА_3 , схопивши її лівою рукою за шапку, а правою - за праву сторону обличчя.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 249 (додаткова) від 08.12.2022 року стверджується, що вказані ОСОБА_11 , зокрема, під час проведення слідчого експерименту 06.12.2022 року, показання не протирічать об`єктивним судово-медичним даним по локалізації, кількості та механізму утворення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, що були виявлені в процесі проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 (а.с.43-44).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що в листопаді 2022 року вона їхала в автобусі на роботу, коли близько 7 год. 20 хвил. 7 год. 30 хвил. вони під`їхали на зупинку біля магазину в с.Великі Солонці, то вона побачила на зупинці ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Коли вони почали заходити в автобус, першою з них зайшла ОСОБА_15 . Потім вона побачила як ОСОБА_16 хапала ОСОБА_9 та чула, як ОСОБА_9 говорила: «Відпусти».При цьому ОСОБА_17 схопила однією рукою за волосся ОСОБА_9 , а іншою за курточку. ОСОБА_17 махала руками та намагалась схопити ОСОБА_9 за обличчя. Вона бачила, що ОСОБА_17 подряпила обличчя ОСОБА_9 ОСОБА_9 же намагалась відштовхнути ОСОБА_14 . Ці події самі собі закнічились й першою в автобус зайшла ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_9 , у неї були рани на обличчі та йшла кров, орієнтовно через 150 м ОСОБА_9 вийшла, оскільки кров у неї не зупинялась. ОСОБА_17 же їхала в автобусі до смт Нові Санжари, про конфлікт нічого не пояснювала. Чого саме між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він працює водієм маршрутного автобуса. В жовтні-листопаді 2022 року близько 07 год. 30 хвил. - 7 год. 35 хвил. він під`їхав на зупинку громадського транспорту в центрі с.Великі Солонці Полтавського району. На зупинці знаходилось троє жінок, яких він знає як пасажирок, яких перевозив й раніше, одна з них зайшла в автобус, а між двома іншими виник конфлікт. Одна з них, як він тепер знає ОСОБА_17 тримала за волосся потерпілу ОСОБА_9 , а потерпіла виривалсь та кричала: «пусти мене». Потім в автобус зайшла ОСОБА_17 , а за нею ОСОБА_9 , на обличчі якої були подряпини та йшла кров, які, як він зрозумів утворились через конфлікт між ними. Жінки нічого не пояснювали

При цьому згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.12.2022 року свідок ОСОБА_12 впізнав учасників конфлікта (а.с.45-48). Так, за даними, що містяться в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.12.2022 свідок ОСОБА_12 впізнав: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 47-48).

Підстави не довіряти показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у суду відсутні. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпіла ОСОБА_3 та свідки могли обмовити ОСОБА_4 чи про їх заінтересованість, матеріали провадження не містять.

Також суд враховує й ті обставини, що конфлікт відбувався лише між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , інших учасників конфлікту та взагалі інших осіб на зупинці, крім свідка ОСОБА_11 , яка зайшла в автобус перед ними, не було; до цього на обличчі потерпілої ОСОБА_18 будь-які тілесні ушкодженні, зокрема садни та подряпини, кров були відсутні, в також те, що й сама ОСОБА_4 припускає, що коли вона відтягувала ОСОБА_3 зі сходин вхідних дверей автобуса та хапала її руками за одяг, могла й подряпати обличчя ОСОБА_3 .

Висновками судово-медичної експертизи № 245 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден: в проекції нижньої щелепи справа, в ділянці нижньої повіки правого ока з розповсюдженням на праву щічну ділянку, в ділянці спинки носа, в ділянці кінчика носа, в ділянці носо-губного трикутника, які утворились від не менш 4-х кратної дії тупого твердого предмету(-ів) з обмеженою контактною поверхнею, що діяв(-ли) під кутом до травмованих ділянок тіла , якими могли бути пальці рук чи будь-які інші предмети з подібними характеристиками, тобто не характерні для утворення при падінні, можливо в строк вказаний в постанові та кваліфікуються як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження (а.с. 29-30)

Висновки зазначеної вище експертизи не є суперечливими, вони узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_3 та свідків щодо локалізації та механізму утворення легких тілесних ушкоджень у потерпілої, та в сукупності з дослідженими судом доказами, підтверджують той факт, що ОСОБА_4 пальцями руки заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_3 , якими спростовуються твердження обвинуваченої ОСОБА_4 про її непричетність до заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачена раніше не судима (а.с.56), за місцем проживання згідно довідки-характеристики від 25.11.2022 (а.с.53) характеризується посередньо, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.54).

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яке буде необхідним то достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1