Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1299/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження ЄРДР № 0000013 від 15.06.2022 стосовно ОСОБА_5 , гр. України, уродженця села Третяково Сильнеківського району Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, займається особистим селянським господарством, з повною загальною середньою спеціальною освітою, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14.04.2022 біля 9 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в обході № 25 кварталу АДРЕСА_2 , що відноситься до Соймівського лісництва ДП «Міжгірське лісове господарство», знайшов 5 дерев породи ялина діаметрами 0,2 м, 0,23 м, 0,27 м, 0,31 м , 0,35 м загальним розміром 2,44 куб.м , які були незаконно зрубані невстановленою особою. ОСОБА_5 умисно, без відповідних на те документів, завантажив цю деревину на гужову повозку та власним конем перевіз (по трелював) цю деревину до місця проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , де останній використав її як будівельний матеріал в побудові підсобного приміщення (курятника). Своїми умисними діями ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № СЕ 19/107-22/7607-ЕК від 27.09.2022, заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 25918 грн , 89 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини, а також вину в учиненні ним кримінального правопорушення за статтею 246 ч.1 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому і показав додатково таке.

Обвинувачений підтвердив, що за вище встановлених обставин заволодів деревами в кількості і в розмірах, які зазначені в обвинувальному акті. Свої дії пояснив тим, що він не працює, лікувався в стоматолога і не мав коштів оплатити послуги. Натомість стоматолог ОСОБА_7 запропонував йому розрахуватись у спосіб перевезення деревини з лісу, яка була зрубана невідомими особами. ОСОБА_5 знайшов таку деревину і перевіз її на подвір`я ОСОБА_8 в рахунок оплати наданий йому стоматологічних послуг.

За згодою всіх учасників кримінального провадження, роз`яснивши попередньо наслідки такої процесуальної дії, суд постановив обмежитись дослідженням показів обвинуваченого, показів представника потерпілої юридичної особи щодо розміру шкоди і документів, які характеризують особу обвинуваченого, тобто застосував положення статті 349 ч.3 КПК України, бо вище встановлені обставини ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені обставини, покази обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке мало місце, і є винуватим за такими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 ч.1 КК України: перевезення і збут незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

За вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до обвинуваченого, виходячи з альтернативної санкції статті 246 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Вчинене кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів і характеризується умисною формою вини.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, характеризується з місця проживання старостою села Присліп Міжгірської селищної ради тільки позитивно. Обвинувачений не має постійного місця праці, живе з особистого селянського господарства. Обвинувачений є батьком семи дітей, з яких четверо неповнолітніх, а троє повнолітні особи. Натомість діти з обвинуваченим не проживають унаслідок розірвання шлюбу і мешкають окремо від батька (обвинуваченого). Обвинувачений підтвердив, що не сплачує аліментних зобов`язань на утримання дітей, бо не працює, не має можливості працевлаштуватись, бо доглядає і утримує маму похилого віку.

За змістом досудової доповіді до обвинуваченого доцільно застосувати покарання без ізоляції від суспільства . Обвинувачений є особою, яка жалкує за вчиненим діянням, щиро розкаюється і згідний виправитись.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого суд визнає його щире розкаяння.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в справі не має.

Отже, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, те , що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення і характеризується позитивно, дають підстави суду призначити йому покарання, яке запропоновано прокурором, тобто без ізоляції від суспільства (один рік обмеження волі з випробуванням протягом іспитового строку). Суд вважає, що достатнім іспитовим строком для випробування обвинуваченого є термін один рік. Обмеження під час відбування покарання з випробуванням є достатніми за змістом положень статті 76 ч.1 пункти 1, 2 КК України.

Суд вважає, що інші види покарання, які передбачені альтернативно санкцією статті 246 ч.1 КК України, не доцільно застосовувати з огляду на таке обґрунтування.

Обвинувачений не працює, живе з домашнього селянського господарства, не виїжджає на заробітки, тому штраф, мінімальний розмір якого передбачений санкцією статті 246 ч.1 КК України відповідає сумі 17000 гривень, обвинувачений не зможе оплатити. Покарання у виді арешту та позбавлення волі з відбуттям реально є занадто суворим покарання, виходячи з встановлених обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено ні потерпілою юридичною особою, ні прокурором. Натомість в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду на суму 25918 гривень 89 коп. Зазначене питання відшкодування шкоди може бути вирішено в цивільному судочинстві .

Запобіжний захід не обирався на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи. Клопотань про його застосування не заявлено.

Судові витрати у виді вартості судової економічної експертизи (визначення розміру шкоди) за довідкою експертної установи в сумі 1510 грн 24 коп підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави.

Речові докази: кінь і гужова повозка, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому на досудовому розслідування, не підлягають конфіскації. Клопотання про це прокурором не заявлено. Інших речових доказів у кримінальному провадженні не визнано.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1,2 КК України під час відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати у виді судової економічної експертизи в сумі 1510 грн 24 коп.

Речові докази кінь та гужову повозку вважати повернутою володільцю ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження , якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя ОСОБА_1