Справа № 405/3747/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000649 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кіровограда, громадянки України, не заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої (пенсіонер), раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 18 липня 2022 року близько 18-30 години, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, перебувала за місцем свого проживання, а саме на загальному подвір`ї біля квартири АДРЕСА_3 , де між нею та ОСОБА_5 раптово на грунті раніше виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_6 підійшла до потерпілої ОСОБА_5 і правою ногою наступила їй на ліву ногу, та стоячи в такому положенні нанесла один удар долонею з розчепіреними пальцями правої руки в область перенісся ближче до лівого ока останньої. В подальшому, ОСОБА_6 правою рукою схопила потерпілу за сарафан з правої сторони біля плеча та розірвала його. Після чого, ОСОБА_6 нанесла потерпілій ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область живота праворуч та схопила останню рукою за праве передпліччя і потягла на себе, внаслідок чого потерпіла вдарилась об паркан квітника правим ліктьовим суглобом. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого передпліччя, правій передньо-бічній поверхні живота, саден на правому ліктьовому суглобі та правій стопі, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні на початку судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що всі обставини скоєного нею протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно. В подальшому обвинувачена змінила свою позицію, надавши суду на підтвердження своєї невинуватості висновок спеціаліста за результатами дослідження з використанням поліграфа від 17.10.2022. Під час її повторного допиту в судовому засіданні 31.03.2023 пояснила, що вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення вона не визнає взагалі, ударів потерпілій ОСОБА_5 вона не наносила, а лише порвала її сарафан. Цивільний позов потерпілої також не визнала.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 18.07.2022 у неї відбувся конфлікт із сусідкою ОСОБА_6 , яка є співмешканкою її сусіда. У них спільний двір загального користування на п`ять господарів, але проживає там чотири сім`ї. В цей час, вона із своєю сім`єю збирали врожай абрикос. Спочатку о 15-00 годині стався конфлікт із сином сусідки. Їй (потерпілій) зателефонувала мама, бо син сусідки прийшов в стані алкогольного сп`яніння та почав дебоширити і ображати її батька нецензурною лайкою. Вона (потерпіла) перебувала в цей час на роботі, кинула все та прибігла додому. Лайка продовжувалась, і вона викликала о 15-00 годині поліцію. Приблизно о 18-30 годині, вона займаючись господарськими справами виходила на подвір`я. В цей час співмешканка сусіда ОСОБА_6 ображала її нецензурною лайкою та погрожувала, що помститься за сина. Оскільки це вже не перший раз відбувається, та для того, щоб це зафіксувати, вона взяла телефон, і почала знімати на відео конфлікт. Все відбувалося дуже швидко. ОСОБА_6 підбігла до неї, наступила на ліву ногу, вдарила розщепленими пальцям по переніссі і схопила за сарафан, який порвала, і шматок залишився у неї. В цей час ОСОБА_6 вдарила її (потерпілу) кулаком іншої руки в живіт справа в область печінки. Потім вона (потерпіла) почала кричати, щоб ОСОБА_6 її не чіпала, але остання стягуючи її з порогу потягнула до себе, і по інерції вона (потерпіла) полетіла на сусідку, яка смикнула її за праве передпліччя і тягнула через паркан до свого квітника. Внаслідок чого вона (потерпіла) вдарилася об паркан і зчесала плече та лікоть. В цей час на крик вибіг батько, який перебував у гаражі, і мама, яка перебувала у будівлі. Обвинувачену почали відтягувати він неї та вона (обвинувачена) вкусила її батька за палець лівої руки, внаслідок чого у нього з`явилася кров. Після цього вона (потерпіла) одразу викликала поліцію. Поліція приїхала і зафіксувала факт нанесення їй тілесних ушкоджень. За порадою поліції, вона приїхала до швидкої медичної допомоги і за направленням звернулася до лікаря та зробила рентген в обласній лікарні. Лайка не припинялася, поки не приїхала поліція. Під час сварки співмешканець ОСОБА_6 сидів і говорив, чому вона туди пішла, і що вона не права. Під час конфлікту були присутні співмешканець обвинуваченої ОСОБА_8 , її батько ОСОБА_9 та її мати ОСОБА_10 . До цієї події були словесні конфлікти, але бійок не було. Наполягала на задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , суду показала, що вона є дочкою потерпілої. 18.07.2022 року о 17-30 годині вона повернулася з танцювального гуртку додому. При вході на подвір`я по АДРЕСА_4 вона почула як обвинувачена, яка йшла позаду неї, почала ображати її нецензурною лайкою. Вона зайшла до будинку, і розповіла про це своїй мамі, а мама розповіла їй, що відбувся конфлікт між сином сусідки і дідусем. Вона пішла до своєї кімнати, а потім почула крик обвинуваченої. Десь о 17-50 годині до неї зайшла її мама в розірваному з правої сторони сарафані, та повідомила їй, що її побила сусідка ОСОБА_6 , і вкусила дідуся. Мама одягнула жилетку, і вийшла на двір. Пізніше, коли вона (свідок) вийшла на двір, то побачила поліцію. Потім її мама з дідусем поїхали до лікарні. Коли вони повернулися з лікарні, то мама попросила її помастити їй маззю живіт з правої сторони з боку печінки, і ліву ногу. ОСОБА_6 постійно конфліктує з ними та зі своїм цивільним чоловіком. Безпосереднім очевидцем побиття її матері, вона не була, бачила тільки наслідки побиття. До побиття, у мами не було тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що обвинувачена ОСОБА_6 є його сусідкою, а потерпіла його донька. 18.07.2022 о 15-00 годині він фарбував гаражні ворота. В цей час син його сусідки ОСОБА_6 прийшов додому в нетверезому стані та почав його ображати нецензурною лайкою. Він намагався його заспокоїти, але це було марно. Потім вийшла з будинку його дружина ОСОБА_10 , яка також намагалася заспокоїти сина ОСОБА_6 , але у неї це також не вийшло, і вони вирішили зателефонувати дочці. Дочка прийшла з роботи, і викликала поліцію. Коли приїхала поліція, то вони його трохи заспокоїли, і поїхали. Але потім він знову почав сваритися, і вони знову викликали поліцію. І цього разу працівники поліції забрали його з собою. Близько 17-30 години він продовжував фарбував гаражні ворота, коли додому прийшла ОСОБА_6 і почала сваритися. ОСОБА_6 підбігла до його доньки ОСОБА_12 та почала наносити їй удари в праву сторону живота. Він підбіг і відтягнув ОСОБА_6 до квітника. Коли відтягував, ОСОБА_6 вкусила його за палець. Потім вони викликали поліцію. Після приїзду поліції, він побачив, що у дочки був розірваний сарафан і почервоніле перенісся, лікоть правої руки та правий бік живота. Вони поїхали до травмпункту. До події, тілесних ушкоджень у його дочки не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду показала, що обвинувачена ОСОБА_6 є її сусідкою, а потерпіла її донька. 18.07.2022 о 15-00 годині вона була вдома разом із чоловіком ОСОБА_9 . Чоловік був на території подвір`я, що по АДРЕСА_4 , а вона в будинку. В цей час вона почула крики ОСОБА_13 - сина їх сусідки ОСОБА_6 в бік її чоловіка з нецензурною лайкою. У них з ними спільний двір. Вона вийшла на подвір`я заспокоїти ОСОБА_13 , який провокував бійку з її чоловіком. В цей час, в дворі на лавці біля столу, сидів сусід ОСОБА_8 - цивільний чоловік ОСОБА_14 , який бачив і чув конфлікт. ОСОБА_13 не заспокоювався, і вона зателефонувала дочці ОСОБА_12 . Коли дочка прийшла додому, вони вирішили звернутися до поліції. Приїхала поліція, вони написали заяву. Працівники поліції провели профілактичну бесіду з ОСОБА_13 , він трохи заспокоївся, але потім знову почав сваритися, і вони знову викликали поліцію. І цього разу працівники поліції забрали його з собою. Цього ж дня близько 17-30 години додому прийшла обвинувачена ОСОБА_6 . В цей час вона з дочкою консервували абрикоси, а її чоловік ОСОБА_9 був в гаражі. Дочка вийшла на подвір`я, і вона почула крики в бік своєї доньки. Коли вона вийшла на подвір`я, то побачила як обвинувачена ОСОБА_6 тримає її доньку за праве передпліччя, тягне її до себе і б`є в живіт. В руках ОСОБА_6 був шматок тканини з сарафану її доньки. В цей час до них підбіг її чоловік та відтягнув ОСОБА_6 від їх доньки. Потім вони знову викликали поліцію, і працівники поліції відібрали у них пояснення. Після події у доньки був синець на правому плечі, лікті, та з правого боку живота, садна на переніссі, та травмована ліва нога. До події, тілесних ушкоджень у її дочки не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду показав, що з обвинуваченою ОСОБА_6 він проживає з 2002 року в цивільному шлюбі. 18.07.2022 близько 17-30 години між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почалася суперечка через батька потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_5 знімала ОСОБА_6 на мобільний телефон, і між ними почалася сварка. ОСОБА_5 , разом з батьком та матір`ю звалили ОСОБА_6 в квітник та фотографували її, а потім викликали поліцію. Він не бачив моменту ударів, які ОСОБА_6 наносила потерпілій ОСОБА_5 , так як сидів спиною до них. Сарафан ОСОБА_6 розірвала ОСОБА_5 , коли вони її повалили в квітник. В конфлікт, який стався о 15-00 годині він не втручався. До моменту бійки, та після бійки у потерпілої не було тілесних ушкоджень, був тільки розірваний сарафан. У ОСОБА_6 були тілесні ушкодження на спині, але до лікарні та до поліції вона не зверталася.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілої, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджується також іншими дослідженими судом письмовими джерелами доказів, а саме:

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2022 за участю потерпілої ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала механізм нанесення їй ОСОБА_6 одного удару кулаком лівої руки в область живота справа, механізм схоплення ОСОБА_6 за її (потерпілої) праве передпліччя та стягнення останньої з порогу. Також потерпіла продемонструвала яким чином вона вирвала із захоплення руку та вдарилася правим ліктьовим суглобом об паркан, що огороджує квітник.

/а.к.п. 86-91/

Протоколом огляду предметів від 21.07.2022 з фото таблицею до нього, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 411 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області дізнавачем було оглянуто жіночій сарафан, який належить потерпілій ОСОБА_5 , рожевого кольору із вставками зеленого, блакитного та фіолетового кольорів. В ході огляду було виявлено, що сарафан має пошкодження, а саме з правої сторони спереду відірваний шматок тканини розмірами 65 см на 46 см.

/а.к.п. 92-95/

Протоколом огляду предметів від 21.07.2022 з додатком - оптичним носієм інформації CD-R № 8241 140 M D 37601, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 411 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області дізнавачем було оглянуто білий паперовий конверт з оптичним носієм інформації CD-R № 8241 140 M D 37601, на якому розміщено один відеозапис з телефону потерпілої ОСОБА_5 під час перегляду відеозапису встановлено, що на ньому зображено подвір`я загального користування по АДРЕСА_4 , та по праву сторону розташована цегляна стіна, біля якої стоять лавка та стіл, на лавці сидить ОСОБА_8 на відео спиною та обличчям до ОСОБА_8 , стоїть ОСОБА_6 , яка свариться та замахується на останнього. В подальшому ОСОБА_6 говорить та розмахує руками: «Що дивишся, повилазило? На (і тикає дулі лівий бік). Фотографуй. Давай. Давай, фотографуй.», після чого остання починає бігти в бік камери.

Під час перегляду в ході судового розгляду даного відеофайлу було встановлено наявність на ньому зазначеної інформації, яка вказує на момент раптового виникнення словесного конфлікту між обвинуваченою та потерпілою.

/а.к.п. 96, 110/

Висновком експерта № 358 від 19.07.2022, згідно якого:

У гр-ки ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого передпліччя, правій передньо-бічній поверхні живота, саден на правому ліктьовому суглобі та лівій стопі.

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) предмету (-ів), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились. Згідно навчального посібника судово-медичного опису тілесних ушкоджень, термінів давності їх утворення і загоєння утворились орієнтовно до однієї доби до моменту огляду та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Тілесні ушкодження утворились від не менше 4-х травматичних впливів.

Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину.

Тілесних ушкоджень, які б могли утворитись при боротьбі чи самообороні, не виявлено.

/а.к.п. 100/

Висновком експерта № 378/358 від 25.07.2022, згідно якого:

У гр-ки ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого передпліччя, правій передньо-бічній поверхні живота, саден на правому ліктьовому суглобі та лівій стопі.

Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворення, на який вказала потерпіла ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі від 21.07.2022.

/а.к.п. 102/

Приведені вище та досліджені судом письмові джерела доказів є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також судом були дослідженні надані стороною обвинувачення витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.07.2022 /а.к.п. 78/, зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Кропивницького районного управління за № 30372 від 18.07.2022 рапорт поліцейського Управління патрульної поліції в Кіровоградській області /а.к.п. 81/, заява ОСОБА_5 від 18.07.2022 / а.к.п. 83/, які хоча в розумінні ст. 84 КПК України не є доказами, однак вказують на те, що саме 18 липня 2022 року близько 18-30 години на загальному подвір`ї біля квартири АДРЕСА_3 мало місце діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Аналізуючи отримані в ході судового розгляду показання потерпілої ОСОБА_5 суд відмічає їх послідовність та повну узгодженість з вище приведеним і дослідженими в ході судового розгляду письмовими джерелами доказів, які містять в собі фактичні дані щодо наявності в потерпілої тілесних ушкоджень та відповідність механізму їх утворення саме за обставин, викладених потерпілою.

При оцінці показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були безпосередніми очевидцями події та свідка ОСОБА_11 , яка бачила наслідки конфлікту у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 , суд враховує те, що останні є батьками та дочкою потерпілої ОСОБА_5 , що об`єктивно могло б вказувати на їх зацікавленість в наданні відповідних показань на користь своєї дочки та матері, але надані ними показання не спростовуються вище наведеними письмовими доказами, які є належними і допустимими, а навпаки підтверджують наявність саме тих фактичних даних, які вони містять в собі, та на які вказує потерпіла ОСОБА_5 .

Доводи обвинуваченої про те, що ніяких ударів вона потерпілій не наносила, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повністю узгоджуються з вищеприведеними та дослідженими судом протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2022 за участю потерпілої, а також з висновками судово-медичних експертиз № 358 від 19.07.2022 та № 378/358 від 25.07.2022, згідно яких у гр-ки ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого передпліччя, правій передньо-бічній поверхні живота, саден на правому ліктьовому суглобі та лівій стопі, та механізм утворення зазначених тілесних ушкоджень не суперечить механізму утворення, на який вказала потерпіла ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі від 21.07.2022.

Щодо наданого обвинуваченою ОСОБА_6 висновку спеціаліста за результатами дослідження з використанням поліграфа від 17.10.2022 на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, суд зазначає, що даний висновок не береться судом до уваги, оскільки він отриманий обвинуваченою з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України (ст.ст. 69, 101, 102, 242-245 КПК України), що вказує на його недопустимість, як доказу.

Висновок спеціаліста-поліграфолога не відповідає нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки спеціаліст не попереджається про кримінальну відповідальність і не входить до реєстру судових експертів, які атестовані Міністерством юстиції України та наділені правом на проведення таких експертиз. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 94 КПК України кожен доказ, в тому числі і показання обвинуваченого, безпосередньо отриманні на стадії судового розгляду, оцінюються судом за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження. Чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено перевірку показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфу та використання отриманих даних як доказу.

Показання свідка ОСОБА_8 , який є співмешканцем обвинуваченої, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду (на підставі вище приведених та досліджених судом належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою процесуальних джерел доказів - показань потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , письмових доказів) фактичних обставин події, яка мала місце 18.07.2022 близько 18-30 години на загальному подвір`ї біля квартири АДРЕСА_3 , суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки вони не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Наведене переконує суд в тому, що дійсності відповідають повідомлені саме потерпілою ОСОБА_5 обставини спричинення (механізм та локалізація) їй обвинуваченою ОСОБА_6 вищевказаних тілесних ушкоджень.

Об`єктивних підстав не довіряти або ставити під сумнів достовірність повідомлених потерпілою та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обставин, судом не встановлено.

Отже, сукупність вище приведених доказів запевнює суд в тому, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 , тобто внаслідок умисного нанесення нею ударів потерпілій ОСОБА_5 , останній були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого передпліччя, правій передньо-бічній поверхні живота, саден на правому ліктьовому суглобі та правій стопі.

Позицію обвинуваченої щодо невизнання нею своєї вини, суд розцінює як спосіб її захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні умисних дій, що виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, доведена.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не засуджена, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, отримує пенсію за віком, за місцем проживання характеризується добре.

Обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка кримінальне правопорушення (проступок) вчинила вперше, але у скоєному не покаялася, за місцем проживання характеризується добре, отримує пенсію за віком, суд переконаний, що для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, останній слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

Суму моральної шкоди обгрунтовує тим, що своїм кримінальним проступком шляхом нанесення їй тілесних ушкоджень обвинувачена спричинила їй моральну шкоду (страждання), яка виразилася в її душевних стражданнях внаслідок негативної поведінки обвинуваченої щодо неї.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілої, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Тому, визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останньої, пов`язаних з пошкодженням її здоров`я та до вимушених змін у її звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 358 від 19.07.2022 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, та беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченої, яка є пенсіонером, суд вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 5000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої їй внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_15 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Речові докази по справі, а саме:

?порваний сарафан потерпілої ОСОБА_5 рожевого кольору із вставками зеленого, блакитного та фіолетового кольорів марки Ocean Clabe розміром UKR 14, який поміщений до спеціального пакету НПУ № INZ 2003183 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;

?оптичний диск з маркуванням 8241 140 M D 37601 з відеозаписом від 18.07.2022, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000649 - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000649.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1