Провадження № 1-в/243/140/2022
У Х В А Л А

02 листопада 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні подання т.в.о. начальника Краматорського районного відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої 28 вересня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року у провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання т.в.о. начальника Краматорського районного відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , засудженої 28 вересня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

Вирок набрав законної сили 31 жовтня 2016 року та був отриманий Краматорським районним відділом №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 21 лютого 2017 року.

Згідно ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. ОСОБА_4 квитанцію про сплату штрафу в передбачений законом термін до органу пробації не надала.

ОСОБА_4 будучи засудженої до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину в період з 31 жовтня 2016 року притягувалась та перебіг давності переривався.

Так, 30 серпня 2017 року ОСОБА_4 вчинила новий злочин, за який ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2017 року її було звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 3 статті 263 Кримінального кодексу України.

З моменту вчинення останнього злочину, а саме з 30 серпня 2017 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень не було виконано протягом 2 років і строк давності сплинув 30 серпня 2018 року.

Як зазначається в ч.1 п.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 31 жовтня 2016 року.

Згідно ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Як надав роз`яснення Верховний суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324кс15 правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду, згідно роз`яснення Верховного суду України, вирішувати неправомірно. Чинним законодавством не передбачено порядок направлення подання до органів поліції на підставі ст.389 ч. 1 КК України для встановлення факту ухилення від виконання покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Станом на 02.11.2022 року до Слов`янського міськарйонного суду Донецької області відомостей про вчинення нового злочину ОСОБА_4 , ніж зазначено вище, не надходило.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в КК цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності. Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст.ст.437-439 і ч.1 ст.442, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 КК України , є:

1) закінчення зазначених у ч.1 і ч.3 ст.80 строків; .

2) не вчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину;

3) не ухилення засудженого від відбування покарання, (згідно науково-практичного коментарю до ст.80 КК України 2018 року).

Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили (31 жовтня 2016 року) минув зазначений у ч.1 п.1 ст.80 КК України строк, а також те, що факт ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу не був встановлений, та керуючись п.14 ст. 539 КПК України та ч.1,3,4 ст.80 КК України т.в.о. начальника Краматорського районного відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 просить суд звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді штрафу призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, хоча про місце, дату та час судового засідання була повідомлена, про причину своєї неявки суд не повідомила.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 була обізнана відносно винесення вироку необхідності сплати штрафу та наслідків, в тому числі і стосовно даного провадження, що підтверджується розміщенням оголошення на веб-сайті суду.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_4 на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_4 , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, не подавши клопотання про його відкладення.

Суд враховуючи позицію прокурора, який не заперечував проти задоволення подання т.в.о. начальника Краматорського районного відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із вироку Слов`янського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та засуджено до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За положеннями ч. 3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

У частині 4 ст.80 КК України зазначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. З цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Слов`янського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджена ОСОБА_4 нового злочину не вчинила, то суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України,ст. 152 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання т.в.о. начальника Краматорського районного відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену 28 вересня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України від призначеного покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

Ухвала може бути оскаржена у Дніпровський апеляційному суді протягом 7 днів, через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1