Справа № 758/1019/23
Провадження № 1-кп/331/406/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» та з Подільським районним судом м. Києва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001587 від 06.08.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Новотроїцьке Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, українця, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зауважив, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого, та з огляду на кількість епізодів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , можна дійти висновку, що ОСОБА_4 має схильність до продовження своєї злочинної діяльності, адже офіційно ніде не працює.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся належним чином. До розгляду справи надав клопотання про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 без його участі, на задоволенні клопотання наполягав. У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за можливе розглянути питання щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого за відсутності представника потерпілого.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що в нього наявні міцні соціальні зв`язки, в нього на утриманні є малолітня дитина та жінка, із якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, яка очікує на народження дитини, однак вони знаходяться на тимчасово окупованій території. Обгрунтованість підозри не заперечував, вказав що частково не згодний із кваліфікацією та просив звернути увагу на те, що всі кошти, які він отримав таким шляхом він використовував для надання гуманітарної допомоги людям, які знаходились в окупації. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Звернув увагу на те, що він раніше не судимий. Щодо місця проживання зазначив, що проживав по АДРЕСА_2 , у будинку, де проживає багато переселенців із Херсонської області. Більш точну адресу та підставу, на якій він там проживав назвати не зміг.

Захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, зазначив проте, що наявність ризиків прокурором не обґрунтована належним чином, зважаючи на характеристики обвинуваченого, відсутність судимостей, вказав на те, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому в ході досудового розслідування строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався.

За поданням Подільського районного суду м. Києва ухвалою Верховного суду від 27.03.2023 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України передані до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді тримання під вартою від трьох до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Крім того, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу сторона захисту не зазначала про необґрунтованість підозри.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків наявність осіб на утриманні. Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора.

Наявність ризику переховування підтверджується серед іншого і тяжкістю інкримінованого злочину, за який передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, а також суму збитків, завданих кримінальним правопорушення, яке зазначено у обвинувальному акті. Вказівка сторони захисту на наявність міцних соціальних зв`язків (наявність дитини та фактичної дружини) підтверджує високий ступінь ризику переховування, оскільки із пояснень обвинуваченого встановлено, що ці особи перебувають на тимчасово окупованій території Херсонської області, і він сам зазначив про те, що йому необхідно вийти на волю, для того щоб поїхати за ними і привезти на територію м. Запоріжжя. Такі пояснення дають підстави для висновку про те, що обвинувачений має на меті виїхати на непідконтрольну територію, що унеможливить його явку до суду.

Ризик протиправного впливу на представника потерпілого та свідків суд оцінює як дуже низький. Згідно даних обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, потерпілими є юридичні особи, вплинути на яких обвинувачений не має можливості, безпосередніх очевидців вчинення правопорушення не було допитано під час досудового розслідування.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як дуже високий, оскільки обвинуваченому, інкримінується вчинення 114 (ста чотирнадцяти) епізодів злочинної діяльності. Не зважаючи на той факт, що обвинувачений раніше не судимий, кількість інкримінованих злочинів свідчить по стійку протиправну поведінку та підтверджує ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Також судом враховано, що на даний час в кримінальному провадженні стадія підготовчого судового засідання та представник потерпілого разом із свідками ще не допитані,таким чином останній може впливати на представника потерпілого та свідків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Конкретну адресу для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сторона захисту не надала, до суду не зверталися особи, які бажають взяти обвинуваченого на поруки. Крім того. Ухвалою слідчого судді визначалась застава, як альтернативний запобіжний захід, яка внесена не була, що свідчить про те, що такий запобіжний захід як самостійний не може бути застосований.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.178,182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 04 червня 2023 року включно.

Встановити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 107 360 ,00 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та представниками потерпілих у даному кримінальному провадженні;

- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 04червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 10 квітня 2023 року о 08 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_1