Справа № 496/2208/22
Провадження № 1-кп/496/441/22
У Х В А Л А
08 листопада 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
Від прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , при цьому прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому посилалася на обставини, викладені у письмовому клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що він не мав наміру ухилятися від суду, його поранили та його кожного разу переводили в різні медичні заклади, внаслідок чого він не мав можливості своєчасно повідомити суд та з`явитися до судових засідань, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_5 не мав наміру ухилятися від суду, на минулому судовому засіданні не міг надати медичні документи щодо ОСОБА_5 про те, що він отримав поранення в ході бойових дій та знаходився на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах, просив долучити надані докази до матеріалів справи, також просив застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він був поранений та з поважних причин не мав можливості з`явитися досудових засідань та повідомити суд.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання з боку захисту, оскільки обвинувачений міг особисто повідомити суд про поважність причин не прибуття до судових засідань або через лікарів або через свого командира, натомість він почав переховуватись від суду.
Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження та клопотання з додатками, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний 20.09.2022 р. ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає о 00.00 години 18.11.2022 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також на те, що він раніше не судимий, не одружений, має місце постійної реєстрації, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що він неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин, враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний, його позиція щодо обставин справи суду не відома, а також з метою уникнення ризиків того, що вона, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення.
Щодо усного клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в якому акцентується увага на те, що прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в клопотанні не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_5 , також посилання захисника на те, що ОСОБА_5 перебував в медичних закладах, згідно наданих медичних документів виписка 7652 із медичної карти КПН «МКЛ №16» ДМР м.Дніпро знаходження ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні з 07.07.2022 року по 09.07.2022 року, перевідний епікриз із медичної карти №2733 Військової частини НОМЕР_1 29026 м.Хмельницький направлення на стаціонар з 10.07.2022 року по 12.07.2022 року, довідка військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру центрального регіону №1347 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_5 , перевідний епікриз №6722 ОСОБА_5 перебував на лікуванні з неврологічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України (м.Вінниця) з 12.07.2022 року по 15.07.2022 року, виписний епікриз №6845 перебування ОСОБА_5 на лікуванні в батальйоні видужуючих Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України (м.Вінниця) з 15.07.2022 року по 01.08.2022 року, медична картка стаціонарного хворого №6845 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону - дата госпіталізації 15.07.2022 року, виписний/перевірений епікриз №1206 перебування військовослужбовця ОСОБА_5 на лікуванні у відділенні медичної реабілітації військової частини НОМЕР_2 з 02.08.2022 року по 10.08.2022 року, виписний епікриз із медичної карти № НОМЕР_3 Військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 знаходження ОСОБА_5 в медичному закладі з 10.08.2022 року по 19.08.2022 року, то суд приймає до уваги вказані обставини, враховує вказаний період перебування в медичних закладах, який охоплює липень-серпень, разом з тим вказані докази не підтверджують поважності не прибуття до судових засідань в червні 2022 року, а також не можливість повідомлення суд щодо причин не прибуття, оскільки відсутні докази перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в медичних закладах в період з червня місяця 2022 року, згідно листа Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, крім того, посилання захисника про те, що в цей період ОСОБА_5 було етаповано до різних медичних закладів, то з вказаного приводу суду не було надано належних доказів (яким чином етапували обвинуваченого з одного медичного закладу до іншого, який був стан його здоров`я, чи був він у непритомному стані чи навпаки у свідомості), також ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на теперішній час - не має.
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, не підлягає задоволенню, так як обставини, на які посилався захисник (крім того що обвинувачений перебував у різних медичних закладах з 07 липня до 19 серпня 2022 р.), не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Щодо визначення розміру застави, суд дійшов наступного.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 08.11.2022 року до 06.01.2023 року включно в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 11.11.2022 року.