Справа № 699/169/20
Номер провадження № 1-в/699/7/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
інспектора з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському подання старшого інспектора Черкаського районного сектору №2 філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло подання інспектора Черкаського районного сектору №2 філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про скасування іспитового строку та направлення засудженої для відбування покарання, призначеного вироком суду.
Подання мотивоване тим, що вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.06.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.317 КК України, і призначено їй покарання за:
- ч.1 ст. 309 КК України у виді двох років обмеження волі;
- ч.1 ст. 317 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень засудженій ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки і шість місяців та з покладенням на засуджену обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Оскільки засуджена умисно не виконує покладені на неї вказаним вироком суду обов`язки та ухиляється від їх виконання, а саме без поважних причин не з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а тому сектором з питань пробації і направлено до суду дане подання.

В судовому засіданні інспектор органу з питань пробації підтримала дане подання та пояснила, що засуджена ОСОБА_5 злісно не бажає ставати на шлях виправлення, про що свідчать додані до подання документи. Зокрема, після винесення судом ухвали від 19.01.2022 року, якою відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_5 не зробила висновків. А саме, 24.11.2021, 01.12.2021 без поважних причин не з`явилася на реєстрацію до сектору пробації.

Прокурор вважала, що подання підлягає задоволенню, оскільки засуджена безпідставно не виконує вимоги вироку суду в частині покладених на неї обов`язків, систематично не з`являється до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, що свідчить про те, що засуджена не бажає ставати на шлях виправлення.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона мала з`являтися на реєстрацію до сектору пробації кожну середу. Представником пробації їй було роз`яснено порядок відбуття іспитового строку. Зазначила, що об`єктивних поважних причин не з`явитися на реєстрацію 24.11.2021, 01.12.2021 у неї не було.
Крім того, засуджена повідомила суду, що на даний час її неповнолітня дитина зараз перебуває у Польщі, де співмешкає з повнолітнім чоловіком, та з нею практично не спілкується.

Захисник ОСОБА_6 просив суд врахувати хворобливий стан засудженої при вирішення подання.

Суд, заслухавши думки інспектора органу з питань пробації, прокурора, пояснення засудженої, захисника, вважає, що подання підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.06.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.317 КК України, і призначено їй покарання за:
- ч.1 ст. 309 КК України у виді двох років обмеження волі;
- ч.1 ст. 317 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень засудженій ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки і шість місяців, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після проголошення вироку та вручення копії такого засудженій, у ОСОБА_5 судом було відібрано підписку про обов`язкову явку до уповноваженого органу з питань пробації з роз`ясненням наслідків ухилення від явки.
Вказаний вирок суду після вступу в законну силу 02.07.2021 судом було направлено на виконання до Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації (а.о.с. 1).
Згідно даних особової справи засудженого № 13/2021р. засуджена була поставлена на облік у Корсунь-Шевченківський районний сектор з питань пробації.
20.07.2021 засуджена з`явилася до Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації, де інспектором відібрано анкету, підписку, роз`яснено останній покладені на неї судом обов`язки та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію (а.о.с.19-23, 25) і такими були встановлені 1,2,3,4 середа кожного місяця, з якою засуджена ознайомлена особисто, про що свідчить її підпис.
Засуджена не з`явилася на реєстрацію до сектору з питань пробації 21.07.2021, 26.10.2021, що було предметом розгляду у справі №699/169/20, номер провадження №1-в/699/5/22, ухвалою суду від 19.01.2022 у задоволенні подання старшого інспектора Черкаського районного сектору №2 філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення для відбування призначеного судом покарання відмовлено.
Проте, під час розгляду попереднього подання засуджена відповідних висновків для себе не зробила та знову не з`являлася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені дні, притягувалася до адміністративної відповідальності.

Зокрема, засуджена не з`явилася на реєстрацію до сектору з питань пробації 24.11.2021, 01.12.2021.
У зв`язку з продовженням засудженою безпричинно ухилятися від виконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, у засудженої відбирались пояснення та винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання (а.о.с.75, 78).
Зокрема, засуджена у поясненнях від 25.11.2021 року зазначила, що вона не з`явилася на реєстрацію до органу пробації 24.11.2021 року, оскільки перебувала в стані наркотичного сп`яніння (а.о.с.74).
01.12.2021 засуджена не з`явилася до органу з питань пробації на реєстрацію без поважних причин, про що зазначила у поясненнях від 02.12.2021 року (а.о.с.77).
Протягом іспитового строку, 14.01.222 ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.49).

Судом встановлено, що засуджена протягом іспитового строку умисно не виконує обов`язки, покладені на неї вказаним вироком суду, а саме: не з`являється на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені дні, а також була один раз притягувалася до адміністративної відповідальності.
Також суд враховує, що на час винесення судом ухвали від 19.01.2022 року, якою було відмовлено у задоволенні попереднього подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_5 не зробила висновків та продовжувала не виконувати покладені на неї обов`язки..
Суд, розглянувши дане подання, вивчивши додані документи та особову справу засудженої за №13/2021р., прийшов до висновку, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не стала, порушує умови іспитового строку, внаслідок чого неодноразово не виконувала обов`язки, покладені на неї вироком суду, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Тобто, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.
Суд вважає, що засуджена допустила порушення вказаних вимог закону, оскільки неодноразово не виконувала обов`язки, покладені на неї вироком суду, так як вона двічі без поважних причин не з`являлася до сектору з питань пробації для реєстрації, хоча мала реальну можливість виконувати вказані обов`язки.
Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, з урахуванням наданих доказів, пояснень осіб, які беруть участь у розгляді вказаного подання, суд приходить до висновку про те, що засуджена ставати на шлях виправлення не бажає, а тому звільнення її від відбування покарання з випробуванням, що було призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.06.2021 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України у виді трьох років позбавлення волі, належить скасувати, а сама засуджена підлягає направленню для відбування вказаного покарання реально, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення внесеного до суду подання.
Скасовую іспитовий строк суд приходить до висновку, відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків та забезпечення виконання вироку суду.

Керуючись ст..ст. 537, 539 КПК України,
Суд
УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Скасувати іспитовий строк два роки шість місяців, що був призначений ОСОБА_5 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.06.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстровану АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , відбувати реально покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного їй вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.06.2021 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою, взявши її під варту із зали Корсунь-Шевченківського районного суду негайно після проголошення даної ухвали.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту, тобто з 24 жовтня 2022 року.

Утримувати ОСОБА_5 під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до набрання даною ухвалою законної сили.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1