Справа № 461/393/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/131/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Лежнево Іванівського району Іванівської області рф, росіянина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого слюсарем ОКП «Компанія «Луганськвода», раніше не судимого, утримується в ДУ «Табір для тримання військовополонених», обвинуваченого за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 111 КК України у виді 13 /тринадцяти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності; за ч.1 ст.258-3 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності; за ч.2 ст.260 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обрано. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту. Крім того, ОСОБА_7 , брав участь в діяльності терористичної організації «ЛНР», а також вступив до непередбаченого законом збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР» та брав участь у його діяльності.

Так, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, всупереч конституційному обов`язку захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, не сприймаючи державну владу України, підтримуючи ідеї та погляди терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), з метою її підтримки та реалізації свого злочинного умислу на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії отримав паспорт громадянина терористичної організації «ЛНР».

23.02.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 прибув до зупинки громадського транспорту в селищі Новосвітлівка Молодогвардійської міської громади Луганського району Луганської області, де йому було запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ). Того ж дня, ОСОБА_7 , будучи обізнаним про оголошену мобілізацію чоловіків призовного віку від 18 до 55 років до складу терористичної організації «ЛНР», діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР», а саме до « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ), де надав невстановленим працівникам вказаної установи свої особисті документи, що підтверджують особу та відомості про наявність у нього спеціальності слюсаря, для подальшого зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією.

Після перевірки добровільно наданих ОСОБА_7 документів, останнього за рішенням невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа військовослужбовців терористичної організації «ЛНР», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин зараховано до списків особового складу 1 відділення 3 взводу 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», на посаду стрільця.

Після цього, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, разом з іншими невстановленими особами з числа мобілізованих військовослужбовців 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», добровільно прибув до Луганського національного аграрного університету у м. Луганську, де отримав військову форму з розпізнавальними знаками терористичної організації «ЛНР», речовий мішок, протигаз, сталеву каску, казанок.

Того ж дня, 23.02.2022, отримавши вказані речі, ОСОБА_7 , за його згодою був доставлений до будівлі гуртожитку Луганського національного аграрного університету, що в м. Луганську, де він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав стрілецьку зброю, а саме автомат Калашникова (АК-74), 4 магазини до нього та 120 патронів калібру 5,45 мм.

Перебуваючи на території Луганського національного аграрного університету 6 днів, 01.03.2022 ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа військовослужбовців 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР» доставлено до м. Валуйки Бєлгородської області рф.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , сумлінно виконував накази та розпорядження військового керівництва, спрямовані на забезпечення виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді стрільця незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», 09.03.2022 на виконання наказу командира роти, спільно з іншими мобілізованими, прибув до с. Яковенкове Балаклійського району Харківської області, де упродовж двох наступних днів здійснював охорону аграрного господарства та військової техніки російської федерації, яка там знаходилася.

11.03.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді стрільця незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», на виконання вказівок військового керівництва, на автомобільній техніці вказаного формування прибув до с. Іванівка Харківської області, де усвідомлюючи характер своїх дій, виконував обов`язки по укріпленню позицій зс рф, облаштуванню окопів та будівництві бліндажів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, у липні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , на виконання наказу командира роти, спільно з іншими мобілізованими, використовуючи військову техніку рф, здійснив переміщення до лісосмуги поблизу с. Василенкове Харківської області, після чого, задля забезпечення особистої безпеки та самооборони від ЗСУ, використовуючи надані незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР» засоби, облаштовував окопи, очікуючи прориву ЗСУ.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи у лісосмузі поблизу с. Василенкове Харківської області, у період з липня 2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до 07.09.2022, здійснював забезпечення проведення бойових дій російської федерації проти України шляхом здійснення охорони об`єктів, військової техніки та боєприпасів незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», а також забезпечення пропускного режиму на КПП.

У період з 23.02.2022 по 12.09.2022 ОСОБА_7 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, в тому числі: служити псевдодержаві, дотримуватися конституції і законів ЛНР; з честю нести високе звання військовослужбовця, дорожити честю і бойовою славою ЛНР; строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів; в період проходження військової служби добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством та іншими нормативно-правовими актами ЛНР; дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника); дотримуватися установленого порядку користування військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості, отримані в ході проходження військової служби.

Відтак, громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння, шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у складі 1 відділення 3 взводу 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», у період з 23.02.2022 до 12.09.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою стрілецькою зброю (АК-74) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР», виконував обов`язки «стрільця» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку місць перебування збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР» в населених пунктах Луганської та Харківської областей, які ними захоплені та окуповані під час збройного конфлікту.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 припинена 12.09.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України під час бойових дій поблизу міста Куп`янськ Харківської області, внаслідок яких останній був захоплений в полон.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Галицького районного суду м. Львова від 25.01.2023 року щодо ОСОБА_7 , пом`якшивши призначене покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, призначивши мінімальну міру покарання. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити основне більш м`яке покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що покарання призначене ОСОБА_7 за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого, у зв`язку з чим вирок підлягає пом`якшенню.

При постановленні вироку судом не було враховано, що ОСОБА_7 під обманом залучено до участі в бойових діях проти України, без погодження ОСОБА_7 вивезено з Донецької області за межі України до російської федерації, звідки з Білгородської області його було направлено до Харківської області в зону бойових дій. Судом не враховано, що останній не мав можливості самовільно покинути військове формування, оскілки йому погрожували розстрілом, притягненням до кримінальної відповідальності та звільнення з роботи, та при першій можливості без опору, добровільно, здався у полон військовим Збройних Сил України. Судом не враховано, що ОСОБА_7 участі в бойових діях з військовими ЗСУ не приймав, зброю проти мирного населення та військових Збройних Сил України не застосовував, злочинів проти мирного населення України, такі як мародерства, крадіжки та вбивства, не вчиняв. Не враховано, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих діянь, активно сприяв розкриттю злочинів шляхом надання повних та послідовних показань стосовно відомих йому обставин, має посередню характеристику з місця його утримання, як військовополоненого, а також те що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, злочин вчинив уперше, у зв`язку з чим вирок щодо ОСОБА_7 є надто суворим.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог та висловився про законність вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано. Розгляд справи відбувався за правилами ст. 349 КПК України, обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року було введено на всій території України воєнний стан, строк дії якого неодноразово було продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржуються.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Окрім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції, належно та повно врахував і оцінив усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, неодружений, дітей чи будь-яких інших осіб на утриманні немає, має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем утримання в ДУ «Табір для тримання військовополонених». Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав, відповідно до ст.66 КК України, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено. Відтак, на переконання колегії суддів, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, в умовах воєнного стану, дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України у виді 13 років позбавлення волі.

Обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім, сприятиме досягненню основної мети покарання виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_9 , запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відтак, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як про це просить у своїй апеляційній скарзі його захисник, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4