Єдиний унікальний номер 722/250/23
Номер провадження 1-кп/722/31/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000013 від 18.01.2023 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , приблизно о 22 год. 17.01.2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході суперечки зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , виниклої на ґрунті раніше наявних неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній щонайменше одинадцять ударів кулаками рук в область обличчя та тулуба, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи, синців верхнього та нижнього повіка лівого ока, верхнього та нижнього повіка правого ока, спинки носу, верхньої губи по всій довжині, підборіддя, внутрішньої поверхні лівого зап`ястя, передньої поверхні середньої третини правого плеча, зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча, задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, в проекції тіла грудини, субконьюктивального крововиливу внутрішнього та зовнішнього кута правого ока, садна кайми верхньої губи, які відповідно до висновку експерта №11 від 20.01.2023 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження свою винуватість визнав частково, та пояснив, що він не мав наміру умисно спричинити своїй матері ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Однак, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України , відмовився надавати суду показання.

Заслухавши показання свідків та потерпілої, виступи учасників судового розгляду в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, дослідивши письмові докази, перевіривши всі доводи та з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно якої судом було вичерпано всі можливості для отримання доказів, які мають значення для встановлення обставин по даній справі, суд прийшов до наступних висновків.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості, а саме в умисному нанесенні ним своїй матері ОСОБА_4 тілесних ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров`я, що передбачає ч.2 ст.125 КК України, його винуватість доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 а також дослідженими письмовими доказами, які є допустимими та належними.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання надала покази, що 17.01.2023 року в неї погіршився стан здоров`я, а тому вона викликала швидку допомогу. Після від`їзду карети швидкої допомоги вона прилягла на ліжко. В цей час до неї в будинок зайшов її син ОСОБА_5 , з яким вона проживає на одному подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , однак в різних будинках, та запитав що їй купити. ОСОБА_4 попросила сивого сина купити їй хліб та воду. ОСОБА_5 довгий період часу не було, приблизно о 20 год. 30 хв він повернувся додому, зайшов до неї в будинок і вони почали розмовляти. ОСОБА_5 був в стані алкогольного сп`яніння, між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_5 накинувся на ОСОБА_4 , яка в цей час лежала на ліжку і почав бити її. ОСОБА_5 наносив ОСОБА_4 удари кулаками рук в область її обличчя та тулубу, приблизно наніс 10 ударів. Також пояснила, що під час нанесення їй ударів, ОСОБА_4 вкусила ОСОБА_5 за руку, з метою захисту та щоб син зупинився та перестав наносити їй тілесні ушкодження. В подальшому, вона вибігла на вулицю, а ОСОБА_5 вибіг за нею, вона прибігла на подвір`я до свого сусіда ОСОБА_9 , де почала просити його про допомогу. ОСОБА_9 надав їй одяг та взуття, так як вона вибігла без верхнього одягу та без взуття та відвіз до її доньки ОСОБА_7 . Приїхавши додому до доньки, онуки викликали швидку та працівників поліції. Вона та її донька поїхали до лікарні де надали їй допомогу. Просить суд покарати ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, що 17 чи 18.01.2023 року точної дати не пам`ятає, ввечері о 22 год., до нього на подвір`я прийшла сусідка ОСОБА_4 , і почала просити про допомогу. На його запитання що з нею сталось, вона відповіла, що її побив син і більше нічого не хотіла розповідала. Вона прийшла без верхнього одягу та босоніж, він надав їй одяг та взуття і відвіз її до доньки ОСОБА_7 . На її обличчі він бачив тілесні ушкодження, а саме ушкодження в області очей, губи та носу. Також повідомив, що ОСОБА_5 , не є конфліктною особою, інколи зловживає алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання надала показання, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_4 , 17.01.2023 року приблизно о 22 год., до її будинку зайшли ОСОБА_9 та її мати ОСОБА_4 . Обличчя її матері було в крові та були наявні гематоми. Вона побачила ушкодження на її обличчі в області носа, губи та очей. ОСОБА_4 повідомила, що між нею та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, під час якого він їй наніс тілесні ушкодження. Почувши про дану подію, доньки ОСОБА_10 ОСОБА_11 зателефонували на спеціальну лінію 102, а також викликали швидку допомогу. В подальшому, ОСОБА_7 поїхали з ОСОБА_4 до лікарні, де їй надали медичну допомогу, а її доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишились з працівниками поліції та надавали їм пояснення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання, що вона є онукою ОСОБА_4 , 17.01.2023 року ввечері приблизно 22 год., до них в будинок прийшли бабуся ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . У бабусі були наявні тілесні ушкодження на обличчі, в області очей, губи та носа, все її лице було в крові. ОСОБА_4 повідомила, що її побив ОСОБА_5 , в них була конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя та тулуба. Побачивши в якому стані перебуває її бабуся, вона викликала швидку допомогу та зателефонувала на спеціальну лінію 102. Коли приїхали працівники швидкої допомоги, бабуся разом з ОСОБА_7 поїхали до лікарні, а вона та її сестра ОСОБА_6 разом з працівниками поліції поїхали до господарства де проживає ОСОБА_5 . Приїхавши до ОСОБА_5 додому, останній їм повідомив, що його матір поводила себе неадекватно, він намагався її зупинити, оскільки вона хотіла кудись йти, а вже була пізня година. Між ними відбувся конфлікт, під час якого він намагався себе захистити, так як ОСОБА_4 його вкусила. Однак ніяких наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 вона не бачила. Також повідомила, що ОСОБА_5 того вечора перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, вона з сестрою ОСОБА_6 поїхали до відділення поліції, де написали пояснення, а потім поїхали до лікарні, де знаходилась бабуся та їхня мати. Між бабусею та ОСОБА_5 неодноразово відбувались конфліктні ситуації.

Свідок ОСОБА_6 , яка є онукою ОСОБА_4 в судовому зсідання надала аналогічні покази свідка ОСОБА_8 .

Крім показань потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вина обвинуваченого ОСОБА_5

у вчиненні кримінального проступку підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.01.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомила, що 17.01.2023 року біля 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну суперечку з ОСОБА_4 , під час якої спричинив їй тілесні ушкодження;

-висновком експерта судово-медичної експертизи №11 від 20.01.2023 року, згідно якої у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: струс головного мозку, забійна рана верхньої губи, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, верхнього та нижнього повіка правого ока, спинки носу, верхньої губи по всій довжині, підборіддя, внутрішньої поверхні лівого зап`ястя, передньої поверхні середньої третини правого плеча, зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча, задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, в проекції тіла грудини, субконьюктивальний крововилив внутрішнього та зовнішнього кута правого ока, садна кайми верхньої губи. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше 11-ти разової, дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук. По часу свого виникнення відповідають на 17.01.2023 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме в частині щодо вчинення його умисних дій, суд розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю вищезазначених належних та допустимих доказів, які у своєму взаємозв`язку повністю доводять його винуватість.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ними діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнав частково, на даний час не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення ним кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою №6 виданою лікарем приймального відділення Сокирянської ЦРЛ ОСОБА_12 від 18.01.2023 року, а також вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку, з якою ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки їх вчинення, із урахуванням особи винного, наявності обставин, які обтяжують покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті закону за даний вид кримінального правопорушення у виді арешту, оскільки призначення менш суворого виду покарання буде недостатнім для виправлення даної особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З метою забезпечення належного виконання вироку суду та запобігання можливості обвинуваченого ОСОБА_5 уникнути від відбування призначеного покарання та продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне до набрання вироком суду законної сили застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Застосувати відносно ОСОБА_5 до набрання даним вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», взявши його під варту із залу суду негайно, але не більше ніж 60 діб до 28.04.2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 28.02.2023 року.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1