Справа № 932/3240/23
провадження № 1-кс/932/1298/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 146, частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 146 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, та злочину передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також прокурор вказав про неможливість визначення застави, оскільки злочин, вчинений із застосуванням насильства.

Про наявність ризику у виді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, обізнаність щодо чого може спонукати підозрюваного до переховування, при тому, що він також не має міцних соціальних зв`язків, так як не одружений, не має на утриманні дітей, проживає не за місцем реєстрації.

Про наявність ризику у виді можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого свідчить усвідомлювання підозрюваним важливості доказів у виді показів останніх, анкетні дані яких є доступними в матеріалах справи, що може спонукати його до здійснення вмовлянь, чи вдатися до застосування інших способів незаконного спливу на них.

Про наявність ризику у виді можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень свідчить відсутність у нього постійного місця роботи, здійснення ним заробітку незаконним шляхом, відсутність постійного доходу.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання. Він офіційно не працевлаштований, ніколи не вчиняв дії протиправного характеру, раніше не судимий. За вказаною адресою проживає постійно. Обґрунтованість підозри заперечує Вилучена у нього граната йому не належить, оскільки він її не придбавав та не зберігав.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягала на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді нічного домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики не мотивовані та не підтверджені доказами. Обґрунтованість підозри не підтверджена, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Такі саме гранати і при таких саме обставинах були відшукані в інших осіб, яких вважають причетними до викрадення людини. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає за вказаною адресою, а отже призначення йому цілодобового домашнього арешту є достатнім. В разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила визначити заставу, зазначивши, що остання призначається на розсуд суду, а прокурор не навів жодного мотиву щодо її не призначення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 146, частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000350 від 10 лютого 2023 року, повідомленням про підозру від 30 березня 2023 року, яке було вручене останньому 30 березня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

У невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, а саме - ОСОБА_14 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань. Задля реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повинні були безпосередньо викрасти потерпілого ОСОБА_14 та примусово відвести його до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому незаконно позбавити волі до тих пір, доки ОСОБА_12 не завершить виконання всіх необхідних дій для викрадення майна ОСОБА_14 .

Відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_15 повинен був знаходитись 08 січня 2023 року у приміщенні бані яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та очікувати на приїзд ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повинні були доставити туди потерпілого ОСОБА_14 , якого попередньо незаконно викрали. Відповідно до відведених ролей, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 повинні були прибути 09 січня 2023 року до приміщення вказаної бані для того, щоб незаконно позбавленого волі потерпілого ОСОБА_14 вивести назад до міста Дніпра.

Так, 08 січня 2023 року приблизно о 13.40 год., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до раніше розподілених ролей прибули на автомобілі марки «DaewooLanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись на першому поверсі у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , почали очікувати потерпілого.

Після чого, побачивши потерпілого ОСОБА_14 , який зайшов в під`їзд № 1, приміщення будинку АДРЕСА_4 , останні наблизились до ОСОБА_14 де ОСОБА_9 наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови, в свою чергу ОСОБА_10 схвативши ОСОБА_14 за руку почав витягувати на подвір`я, таким чином подавили волю останнього до опору та після цього проти волі ОСОБА_14 застосовуючи фізичне насильство, відкрито викрали його та силою заштовхали до автомобілю марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , де також знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Далі утримуючи ОСОБА_14 в салоні автомобілю марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , останньому надягли на голову мішок та після з ОСОБА_14 попрямували в сторону вулиці Краснопільської, зупинившись на якій з транспортного засобу вийшов ОСОБА_12 .

Так знаходячись на вище вказаній вулиці та перебуваючи в салоні вказаного автомобілю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почали почергово наносити ОСОБА_14 удари руками в область голови.

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , незаконно утримуючи, проти волі доставили ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де на той, відповідно до відведеної йому ролі час знаходився ОСОБА_5 .

В той час ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_5 усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, всупереч вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, позбавивши ОСОБА_14 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування почали утримувати останнього за вказаною вище адресою, де потерпілий ОСОБА_14 знаходитись не бажав, та не мав змоги вільно залишити зазначене вище приміщення.

Далі, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне позбавлення волі людини, із заподіянням фізичних страждань, діючи за попередньою змовою групою осіб, проти волі ОСОБА_14 завели його до приміщення вказаної бані, де в одній із кімнат ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 з метою заподіяння сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждання ОСОБА_14 , шляхом нанесення побоїв почергово наносили хаотичні удари руками (точну кількість в ході досудового слідства встановити не представилося можливим) в область голови та тулуба ОСОБА_14 , чим спричинили йому сильний фізичний біль та моральне страждання.

Після чого, 08 січня 2023 року, виконавши всі необхідні дії для викрадення майна з квартири потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_12 приблизно об 19:00 год. прибув до вказаної бані та приєднався до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5

09 січня 2023 року приблизно в обідній час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , відповідно до раніше розподілених ролей до вказаного приміщення, прибули інші учасники ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які наблизившись до ОСОБА_14 надягли йому на голову мішок та посадили до салону автомобіля, де продовжували його незаконно утримувати та через деякий час висадили останнього по АДРЕСА_6 .

Таким чином, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_14 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України незаконно викравши та позбавивши волі останнього із заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, в невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у підозрюваого виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці та при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав гранату типу Ф-1, яка відноситься до категорії вибухових речовин, а також запал, який відноситься до вибухових пристроїв та без передбаченого законом дозволу почав зберігати при собі, аж до 29 березня 2023 року.

29 березня 2023 року в період часу з 20.15 год. по 21.57 год. слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук автомобіля марки Шкода д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 та був припаркований за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе буд. 1м, в ході якого виявлено та вилучено гранату Ф-1 та запал, які ОСОБА_5 , незаконно придбав та зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком експерта наданий на дослідження предмет являється вірогідніше всього конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який вірогідніше всього відноситься до категорії до категорії вибухових речовин.

Згідно висновку експерта наданий на дослідження предмет являється, вірогідніше всього уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який найвірогідніше всього відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 лютого 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 13 лютого 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками разом з довідкою від 13 лютого 2023 року, додатковим протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 28 лютого 2023 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 28 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14 лютого 2023 року, довіреністю від ОСОБА_17 від 24 січня 2023 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 14 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 14 лютого 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 14 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 16 лютого 2023 року, відомостями про пересування автомобілів причетних до скоєння злочину, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 30 березня 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 30 березня 2023 року, протоколами пред`явлення речей для впізнання з фото таблицями від 30 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_9 ), ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_12 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_11 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_13 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_10 ), постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_5 ), відмовою від проходження процедури дактилоскопіювання ОСОБА_5 від 30 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, висновками експерта від 30 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 29 березня 2023 року ( ОСОБА_8 ), протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

На судовому засіданні встановлено, що підозрюваний постійно проживає за місцем проживання, проте він не має постійного місця роботи, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має дружини тощо, що свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду існує та є вірогідним.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого, що вбачається з характеру злочину у вчиненні якого він підозрюється, не сприяння у проведенні досудового розслідування.

На даному етапі досудового розслідування, з показів потерпілого ОСОБА_14 вбачаються обставини щодо того, що підозрюваний разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 знаходилися в одній кімнаті з ОСОБА_14 , якого насильно утримували, де з метою заподіяння сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждання останньому, шляхом нанесення побоїв почергово наносили хаотичні удари руками (точну кількість в ході досудового слідства встановити не представилося можливим). Такої обставини достатньо для того, щоб припустити здатність підозрюваного впливати на фізичний стан іншої особи, а отже існує підвищений ризик незаконного впливу на потерпілого, покази якого в даній справі є одним із важливих доказів.

Обставин щодо можливого впливу з боку підозрюваного на свідків прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, інших правопорушень не вчиняв, про такі наміри не повідомляв, підозрюється у вчиненні не корисливого злочину.

Вказуючи про вказаний ризик прокурор посилається виключно на відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, відсутність постійного доходу, що само по собі без сукупності інших обставин є недостатнім для відповідних висновків.

Інших доводів щодо схильності підозрюваного до вчинення інших злочинів прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Такі обставини виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адже в такому випадку не буде дотримано співмірності між ступенем тимчасового звуження прав підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, і можливим ризиком завдання шкоди державі, органи якої змушені будуть вживати додаткових заходів за для завершення досудового розслідування, забезпечення судового розгляду та відновлення порушених прав громадян.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень (підозрюваний лише заперечував свою причетність до них); можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; відсутність у нього постійного місця роботи; майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Аналіз зазначених вимог закону свідчить про те, що слідчий суддя має право у виняткових випадках не визначити розмір застави, однак такий крок повинен бути детально аргументованим та виправданим, адже особа буде позбавлена гарантованого їй права бути звільненою під заставу.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 7 КПК України однією з важливих засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тобто, на кожну із сторін покладається обов`язок довести обґрунтованість висунутих аргументів та надати докази, з яких слідчий суддя має виходити при прийнятті рішення.

З клопотання слідчого вбачається, що він не просить визначити розмір застави, проте посилається на положення частини третьої статті 183 КПК України, яка передбачає обов`язок слідчого судді визначити розмір застави.

На судовому засіданні прокурор просив не визначати підозрюваному розмір застави пославшись на вчинення злочину із застосуванням насильства. Проте, жодних інших доводів прокурор не навів.

Слідчий суддя вважає позицію прокурора необґрунтованою та непослідовною щодо неможливості призначення застави, оскільки переконливих доводів з цього приводу ним не наведено.

Самого факту підозри у вчинення злочину із застосуванням насильства при вирішенні даного питання недостатньо, ця обставина повинна бути оцінена у сукупності з іншими обставинами, жодну з яких прокурор не навів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 діб.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 26 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1