Справа № 442/807/23
Провадження № 1-кс/442/198/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, поновлення строку на оскарження постанови слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим.,

в с т а н о в и в :

На адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, поновлення строку на оскарження постанови слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 10.01.2023 року в кримінальному провадженні № 0002607 від 30.11.2016 р., скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 10.01.2023 року у кримінальному провадженні № 0002607 від 30.11.2016 р. про відмову у визнанні її потерпілим та зобов`язати слідчого повторно переглянути її клопотання з урахуванням висновків суду по даній скарзі.

Вважає, що таку постанову винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з цим просить скаргу задоволити.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з"явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відстуності, скаргу підтримує, просить таку задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, матеріали кримінального провадження на вимогу суду не надав.

Заслухавши скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 лише 07.02.2023 отримала постанову про відмову у залученні її потерпілим у кримінальному провадження, на підтвердження чого додала копію конверту.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому суд поновляє строки на звернення зі скаргою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького РВ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 10.01.2023 року вбачається, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002607 від 30.11.2016 р. відмовлено.

Слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що скаржник ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні перебуває у статусі свідка, і остання , як свідок серед інших передбачених ст. 66 КПК України прав, має право заявляти клопотання виключно про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом, а відтак позбавлений права на звернення з клопотанням про залучення у якості потерпілого.

Слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні її потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення шкоди, та чи встановлював він у заявника факту заподіяння шкоди.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

у х в а л и в :

Поновити строк на оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 10.01.2023 року в кримінальному провадженні № 0002607 від 30.11.2016 р..

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, поновлення строку на оскарження постанови слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим, задоволити .

Скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 10.01.2023 року у кримінальному провадженні № 0002607 від 30.11.2016 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Зобов`язати слідчого повторно переглянути клопотання ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0002607 від 30.11.2016 р. з урахуванням висновків суду по даній скарзі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1