Провадження №: 1-кп/752/1732/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 000091, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Монастрище Черкаської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку вересня 2022 року у м. Києві неподалік станції метро Теремки Комунального підприємства Київський метрополітен ОСОБА_4 знайшов на асфальті поблизу зелених насаджень кастет, який привласнив та залишив собі для можливої самооборони та надалі став носити при собі, не маючи передбаченого законом дозволу.
09.09.2022 ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на носіння холодної зброї, помістив зазначений вище кастет до бокового відділення своєї дорожньої сумки та направився до станції метро Теремки Комунального підприємства Київський метрополітен для пересування містом в своїх справах.
У подальшому, а саме: 09.09.2022 15:10 перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_4 , незаконно утримуючи при собі у безпосередній близькості кастет, зайшов до вестибюлю станції метро Теремки Комунального підприємства Київський метрополітен, де його зупинили співробітники поліції в метрополітені та поцікавилися, чи наявні у нього заборонені чи обмежені в обігу предмети. На запитання працівників поліції ОСОБА_4 повідомив, що у боковому відділенні його дорожньої сумки, яку він тримав при собі, знаходиться кастет, який він знайшов за вищевказаних обставин та незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою самооборони.
Після цього ОСОБА_4 запросили до кімнати поліції в метрополітені, що розташована у приміщенністанції метро Теремки Комунального підприємства Київський метрополітен, де у присутності двох понятих чоловічої статі у нього було вилучено з бокового відділення його дорожньої сумки металевий кастет.
Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-22/38165-ХЗ від 14.09.2022, складеного на виконання постанови про призначення судової криміналістичної експертизи від 09.09.2022, наданий на дослідження експерту кастет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті від 23.09.2022 і повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів і судових витрат, експертного висновку, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.
У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу вчинення, дати, часу і місця носіння холодної зброї. Зокрема обвинувачений указав, що дійсно у вересні 2022 року знайшов металевий кастет у Голосіївському районі м. Києва в траві, підібрав його, став носити з собою для цілей можливого самозахисту у умовах воєнного стану. 09.09.2022 кастет дійсно знаходився у його сумці-наплічнику, яку він тримав при собі, зайшовши до вестибюлю метрополітену на станції Теремки у м. Києві, на запитання поліцейських про наявність заборонених предметів/зброї повідомив, що має при собі кастет.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.
При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, вказував на те, що оступився в рамках кримінального закону вперше та впевнений, що вже ствердно став на шлях виправлення.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України за вище встановлених обставин.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття; особу обвинуваченого, який має родину, виховує та утримує двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання добре, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, проте має постійні підробітки та здатен себе та родину легально забезпечувати, має постійне місце реєстрації та проживання, загальну середню освіту, задовільний стан здоров`я, веде соціально-позитивний спосіб життя.

При цьому суд приймає до уваги позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неухильне дотримання ОСОБА_4 обов`язків, що покладалися на нього слідчим, взірцеву процесуальну поведінку, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема, його щирий жаль та розкаяння, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, кваліфікацію правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Крім того суд приймає до уваги позицію обвинуваченого, який клопотав перед судом розстрочення для нього сплати штрафу, адже наявні фінансові можливості не дають змоги перерахувати в ходів бюджету 17000,00 грн одним платежем та негативно впливатиме на матеріальне забезпечення його родини, не дозволить належним чином утримувати і годувати малолітніх дітей, які потребують повноцінного харчування та засобів для соціально-емоційного розвиту і виховання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України з у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо заяви захисника і клопотання обвинуваченого про розстрочення сплати штрафу суд зазначає, що ч. 4 ст. 53 КК України передбачено право суду призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року з урахуванням майнового стану особи.
Заслухавши позицію прокурора та обвинуваченого, який клопотав перед судом про розстрочення сплати штрафу, дослідивши наявні матеріали, суд вважає за доцільне розстрочити сплату штрафу на чотири місяці з урахуванням того, що обвинувачений твердо став на шлях виправлення, має на утриманні родину, в якій виховуються двоє малолітніх дітей, а тому сплата обвинуваченим штрафу в розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74, 75 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати його перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного дослідження за висновком № СЕ-19/111-22/28165-ХЗ у сумі 1 132,68 грн.

На підставі, викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити сплату штрафу на чотири місяці, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Речові докази, а саме: кастет, визнаний речовим доказом згідно з постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві від 19.09.2022, який зберігаєтьсяу камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві (квитанція № 007685) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 14.09.2022 експертного дослідження у сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп.
Копія вироку вручити сторонам.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1