Справа № 159/4325/22
Провадження № 1-кс/159/2141/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №10000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №10000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий та прокурор у клопотанні вказали, що просять розглянути його без їх участі.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядається без повідомлення підозрюваного.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що провадженні слідчого відділу Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000079 від 12.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ГХ від 24 лютого 2021 року, строком на 30 діб, який продовжено до 25 листопада 2022 року, вступили і організовану групу, яку на весні 2022 року створив та очолив ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення, маючи умисел на організацій незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України.
ОСОБА_9 для реалізації злочинного плану підшукав невстановлену в х досудового розслідування особу, як суб`єкта господарської діяльності у сфер вантажних автомобільних перевезень, що має ліцензію на міжнародні перевезенню вантажів вантажними автомобілями та має доступ до системи «Шлях». Після цього ОСОБА_9 домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою про те, що вона буде вносити відомості у систему «Шлях» про підшуканих осіб призовного віку, які бажають за грошову винагороду виїхати за межі території України, для їх подальшого безперешкодного перетину державного кордону України
Згідно з розподілом функцій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своїм автомобільним транспортом за вказівкою ОСОБА_9 мають забезпечити перевезення осіб, які виявили бажання виїхати за межі України, отримувати обговорену суму винагороди, та через невстановлених досудових розслідуванням осіб, передавати її ОСОБА_9 частину грошей лишивши собі за виконану роботу.
У кінці жовтня 2022 року, ОСОБА_9 за допомогою соціальних мереж підшукав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя м. Дніпро Дніпропетровської області та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя м. Чортків Тернопільської області які будучи особами призовного віку надали свою згоду на переправлення через кордон до Республіки Польща за грошову винагороду. Використовуючи мобільний месенджер ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вимогу ОСОБА_9 переслали фотокопії своїх закордонних паспортів та повні анкетні дані, у подальшому за допомогою засобів телефонного зв`язку було обумовлено розмір грошової винагороди за надані послуги, а саме із ОСОБА_10 у сумі 3 000 ЄВРО, із ОСОБА_11 у сумі 3000 - 4000 доларів США, та те, що останнім необхідно приїхати у м. Володимир Волинської області, звідки їх буде перевезено до Республіки Польща.
У подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, внесла відомості у систему «Шлях» про ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як водіїв вантажних транспортних засобів. Після цього, 01.11.2022, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже перебували у м. Володимир, ОСОБА_9 надав вказівку ОСОБА_8 здійснити незаконне перевезення їх до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів», що на території Львівської області 02.11.2022. У свою чергу ОСОБА_8 через ОСОБА_6 01.11.2022 надав контактні номери телефонів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_5 , яка має право безперешкодного виїзду за кордон, та довів до відома, що остання використовуючи належний їй автомобіль має забрати вказаних осіб з м. Володимир і перевезти до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів». При спробі переправлення осіб через державний кордон України вони були затримані.
04.11.2022 ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечених цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Ч. 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Згідно інформації наданої Територіальним сервісним центром МВС №0742 від 07.11. 2022, підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності належить автомобіль «OPEL VECTRA», 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .
Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК). Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.
Враховуючи обґрунтовану підозру, слідчий суддя вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи унеможливить виконання вироку в частині конфіскації майна, а тому арешт належного підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності транспортного засобу на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту земельних ділянок та транспортного засобу, враховуючи необхідність забезпечення можливої конфіскації майна, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, тимчасове обмеження їх власника у розпорядженні ними є обґрунтованим і такий ступінь втручання у його права та свободи виправдовуюся потребами досудового розслідування, а тому клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: автомобіль «OPEL VECTRA», 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .
Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1