У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2562/22

Провадження № 1-кс/210/1987/22

"22" грудня 2022 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч. 4 ст. 190, ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Власова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, стійкість якого базувалась на матеріальній зацікавленості учасників у скоєнні злочинів, координації дій учасників групи її організатором, розподілом ролей між її учасниками, діяльність якого була направлена на досягнення спільного, відомого усім учасникам злочинної організації плану, спрямованого на вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, учасники якої одночасно, виконуючи відведену кожному роль, в період з 2021 року незаконно придбали право на майно шляхом обману в особливо великих розмірах.

Таким чином, учасники злочинної організації незаконно заволоділи об`єктами нерухомого майна за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м та вартістю не менше ніж 510000,00 грн.;

- АДРЕСА_2 , загальною площею 75,7 кв.м та вартістю не менше ніж 932571,01 грн.;

- АДРЕСА_3 , загальною площею 44,1 кв.м та вартістю не менше ніж 579800,00 грн.;

- АДРЕСА_4 , загальною площею 56,8 кв.м та вартістю не менше ніж 924946,84 грн.

Крім того, в ході досудового розслідування за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що фігуранти причетні до заволодіння шахрайським шляхом іншими об`єктами нерухомого майна, у тому числі й квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 45,3 кв.м та вартістю не менше ніж 480 832 грн.

Так, продовжуючи свою злочинну діяльність щодо заволодіння майном шляхом обману, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, у складі злочинної організації, у межах відомого всім її учасникам плану ОСОБА_4 , будучи її організатором та керівником у період з червня 2021 року по серпень 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, спрямував дії всіх її учасників, відповідно до розподілу ролей на досягнення плану по незаконному збагаченню, а саме на заволодіння майном шляхом обману, а саме вчинення шахрайських дій з об`єктами нерухомого майна, розташованими у м. Дніпро.

У свою чергу, ОСОБА_4 , являючись керівником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, підшукав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , яка підпадала під критерії заздалегідь визначені учасниками злочинної організації.

У подальшому ОСОБА_4 являючись керівником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, отримавши інформацію щодо вищезазначеної квартири, організував перевірку обраної квартири шляхом залучення осіб, які мають доступ до баз даних та реєстрів, які не були обізнані щодо умислу учасників злочинної організації та з`ясував, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_5 , належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка тривалий час проживає у м. Харкові і належна їй вищевказана квартира перебуває порожньою, без нагляду.

Так, 22.07.2022, близько 14.35 год., невстановлена органами досудового розслідування особа, являючись учасником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, видаючи себе за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 , та маючи при собі підроблені офіційні документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , картку платника податків НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 24.06.2009, згідно із розпорядженням №3/180-09 від 24.06.2009, зареєстрованого у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «ДБТІ» 04.09.2009 за реєстр реєстраційним №28201719, уклала та посвідчила у державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 договір купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 3-339, предметом якого є квартира АДРЕСА_7 , згідно якого продавець ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передала право власності на вказане нерухоме майно покупцю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, під час досудового розслідування, допитано потерпілу ОСОБА_13 , яка надала показання, що володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_8 (свідоцтво про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 24.06.2009, згідно із розпорядженням №3/180-09 від 24.06.2009).

З 2016-2017 року потерпіла ОСОБА_13 переїхала жити у місто Харків, але періодично, приблизно 1 раз на рік на декілька тижнів або місяць, приїжджала до м. Дніпро і мешкала у власній квартирі по АДРЕСА_5 ; останній раз (до встановлення факту шахрайського придбання права на належне їй нерухоме майно) у квітні 2021 року. Під час відсутності потерпілої ОСОБА_13 , у кв. АДРЕСА_7 , що на праві власності належить останній, ніхто не мешкав, в оренду не здавалася, намірів її продажу потерпіла не мала.

Восени 2022 року потерпілій ОСОБА_13 стало відомо, що з 22.07.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_8 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 , та укладеного від імені потерпілої, набув їй незнайомий ОСОБА_15 .

Крім того, відповідно до показань потерпілої ОСОБА_13 , вона ніяких документів щодо відчуження квартири не підписувала, 22.07.2022, як і усе літо поточного року, перебувала у м. Харкові.

Вищевикладене також свідчить, про те, що квартира АДРЕСА_8 , яка належить потерпілій ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 24.06.2009, перейшла у власність ОСОБА_15 на підставі підроблених документів, чим спричинено матеріальну шкоду у великому розмірі потерпілій ОСОБА_13 .

Причетність до вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського набуття права власності на кв. АДРЕСА_8 з використанням підроблених офіційних документів, учасників злочинної організації під керівництвом ОСОБА_4 , підтверджується сукупністю зібраних доказів за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , належить на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 22.07.2022, зареєстрованого за №3-339, ОСОБА_15 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що вчинено особливо тяжкий злочин, тобто шахрайство - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою вчинене у великих розмірах, злочинною організацією, за ознаками підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, з метою використання його іншою особою, вчинене злочинною організацією, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Слідчий вказує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої юридичної та фізичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, об`єкт нерухомого майна, квартира АДРЕСА_8 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки дане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

У разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження-арешт майна, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , яка є безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій, є розумні підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, або передане в оренду чи користування третім особам.

Таким чином, арешт на майно необхідно накласти з метою, передбаченою п.1 ч.1 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч. 4 ст. 190, ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, встановлено, що восени 2022 року потерпілій ОСОБА_13 стало відомо, що з 22.07.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_8 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 , та укладеного від імені потерпілої, набув їй незнайомий ОСОБА_15 .

Крім того, відповідно до показань потерпілої ОСОБА_13 , вона ніяких документів щодо відчуження квартири не підписувала, 22.07.2022, як і усе літо поточного року, перебувала у м. Харкові.

Вищевикладене також свідчить, про те, що квартира АДРЕСА_8 , яка належить потерпілій ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 24.06.2009, перейшла у власність ОСОБА_15 на підставі підроблених документів, чим спричинено матеріальну шкоду у великому розмірі потерпілій ОСОБА_13 .

Причетність до вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського набуття права власності на кв. АДРЕСА_8 з використанням підроблених офіційних документів, учасників злочинної організації під керівництвом ОСОБА_4 , підтверджується сукупністю зібраних доказів за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке є власністю ОСОБА_15 .

Накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021, за ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 45,3 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, яка на праві власності відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_15 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Заборонити власнику квартири ОСОБА_15 або будь яким іншим особам, відчуження, користування та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1