Номер провадження: 11-сс/813/1601/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0002860, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002860 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкти нерухомого майна, право власності на які 13.06.2022 року зареєстроване за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3 загальною площею 5253,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-151/1000 та 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11674,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

-виробничий корпус №3-3а, А, загальною площею 11674, 5 кв.м, огородження, №1-2, мостіння, ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій виклав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказує, що не був сповіщений про час та місце розгляду клопотання про арешт майна . Копію ухвали отримав лише 01.11.2022 року у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою.

Вказує, що органом досудового розслідування 18 липня 2022 року до Київського районного суду м. Одеси було подано клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2022 року з підстав порушення вимог ст. 170-171 КПК України було повернуто прокурору.

02 серпня 2022 року до Київського районного суду м. Одеси було подано однакове за змістом клопотання , яке день тому було повернуто судом прокурору.

Розгляд клопотання проводився в день надходження , без належного повідомлення власника майна.

З посиланням на ухвалу Київського апеляційного суду від 23.06.2021 року вказує, що ОСОБА_11 не набула статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні

У органу досудового розслідування відсутні докази завдання ОСОБА_12 шкоди фізичним чи юридичним особам.

Приватне виробниче підприємство «Аргентум» як потерпіла особа заявила на досудовому слідстві цивільний позов до ОСОБА_12 про відшкодування завданої шкоди ідентичний за змістом цивільного позову, який був предметом розгляду Суворовським районним судом м. Одеси по справі № 523/ 4539/16-ц.

Інших позовів про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями ОСОБА_12 від осіб, які визнані потерпілими в рамках кримінального провадження не заявлено.

Орган досудового розслідування в клопотанні про арешт майна не вказує, що 27.01.2016 року під час проведення обшуку за адресою : м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 32 у ОСОБА_12 було вилучено 170 тисяч доларів США, які визнані речовими доказами у справі.

Вказані вилучені кошти у разі доведеності вини ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень та завдання шкоди потерпілим забезпечить відшкодування завданої шкоди.

У кримінальному провадженні №0002795 нікому не повідомлено про підозру, це підтверджує, що на даному етапі орган досудового розслідування не зібрав достатньої сукупності доказів, які б доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного , обвинуваченого.

Для правомірного накладення арешту на майно обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено ч.3 ст. 132 КПК України.

Слідчим у клопотанні про арешт майна не було зазначено, яким саме із критеріїв, зазначених у ч.2 ст. 167 КПК України відповідають речі, на які накладений арешт.

Посилаючись на постанову № 5 Пленуму ВВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року зазначає, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Після підтвердження цього права власник майна , який не є учасником кримінального провадження має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань які безпосередньо стосуються її прав чи інтересів у порядку , передбаченому ст. 174 , 539 КПК

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор та адвокат ОСОБА_8 - захисник ОСОБА_12 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду.

За приписами ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо судове рішення постановлено без виклику особи, що подає апеляційну скаргу , то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання неї копії ухвали.

Як видно із матеріалів провадження, розгляд клопотання в судовому засіданні 02.08.2022 року було проведено без повідомлення ОСОБА_9 , копію ухвали в межах строку на апеляційне оскарження направлено не було.

Копію ухвали він отримав 01.11.2022 року , 07.11.2022 року подав апеляційну скаргу з дотриманням вимог ч.7 ст. 115 КПК

Отже до закінчення строку на апеляційне оскарження апелянту не були відомі результати розгляду клопотання та мотиви прийнятого рішення , а тому слід визнати , що апелянт у визначений законом строк об`єктивно не міг подати апеляційну скаргу.

За клопотанням заінтересованих осіб їхню необізнаність із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

За таких обставин , з метою забезпечення доступу до правосуддя та права на перегляд рішення суду судом вищої інстанції, колегія судді вважає можливим задовольнити клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 01.08.2022 року.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно положень ч.1, 2, 5, 6 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За правилами ч 1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002860 від 04.06.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, прибули 09.05.2015 до нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де в період часу з 14:30 до 15:30, використовуючи заздалегідь заготовлені предмети, схожі на вогнепальну зброю, спорядження для альпінізму та транспортні засоби, вчинили в приміщеннях четвертого поверху вказаної будівлі розбійний напад з погрозою застосування вогнепальної зброї, тобто насилля, небезпечного для життя та здоров`я охоронця ОСОБА_14 , під час якого відкрито заволоділи чужим майном, що належить приватному виробничому підприємству «Аргентум», громадянам ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вигляді обладнання для обробки дорогоцінних металів та іншого майна на загальну суму 389120,00 грн, після чого вивезли викрадене за межі приватного виробничого підприємства «Аргентум» і розпорядилися ним на власний розсуд.

27.01.2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке вручено у спосіб передбачений для вручення повідомлень, зокрема направлено поштою за місцем фактичного проживання останньої. Крім того, повідомлення про підозру направлено за місцем проживання її батьків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_2 . Факт отримання повідомлення про підозру підтверджується копіє рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

28.01.2016 року ОСОБА_12 виїхала з території України з використанням паспорту громадянина України для виїзду за кордон на легковому автомобілі марки «Jaguar» через пункт пропуску «Маяки-Удобне» та по теперішній час до України не поверталась

В 2016 році ОСОБА_12 стала на міграційний облік у Саратовській області російської федерації.

08.02.2016 року на підставі с. 281 КПК України, ОСОБА_12 оголошено в розшук, у зв`язку з її переховуванням від органу досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2016 у кримінальному провадженні № 0002795 від 18.12.2015 року було накладено арешт на: 7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3 загальною площею 5253,5 кв.м., 151/1000 (19/1000+132/1000) та 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11674,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належали підозрюваній ОСОБА_12 . Арешт було накладено з метою можливої конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_12 , у разі визнання її винуватою, а також з метою забезпечення цивільного позову ПВП «Аргентум» про відшкодування шкоди, завданої злочином

16.02.2016 державним реєстратором внесено відповідні відомості до ДРРП.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 від 27.07.2018 року кримінальне провадження № 0002795 об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0002860 від 04.06.2015 року

Згідно постанови заступника прокурора Одеської області про доручення здійснення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня від 03.12.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2020 року було накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_12 у вигляді: 7/25 частин нежитлових приміщень АДРЕСА_3 , про що 21.08.2020 внесено відомості до ДРРП.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2022 року за клопотанням третьої особи ОСОБА_9 було скасовано арешт майна, накладений у кримінальному провадженні № 0002795 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2016 року, з 7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3 загальною площею 5253,5 кв.м., 151/1000 (19/1000+132/1000) та 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11674,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84.

Згідно відомостей ДРРП, приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_20 13.06.2022 року проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 , наступного нерухомого майна, що заарештовано у цьому кримінальному провадженні:

- форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 151/1000 на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 ;

- форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 143/1000 на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 .

Підставою для реєстрації права власності є свідоцтва, видані 13.06.2022 приватним нотаріусом ОСОБА_20 на підставі акту ВП № 62702622 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного 17 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_21 , які зареєстровані в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 482 та № 483.

Згідно мотивувальної частини цієї ухвали група невстановлених осіб за допомогою завідомо підроблених офіційних документів намагаються заволодіти нерухомим майном за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84, а також рядом об`єктів іншого нерухомого майна, що належить ОСОБА_12

Маріненко ОСОБА_22 та ОСОБА_9 (батько) є взаємопов`язаними особами, що підтверджується інформацією з ДРРП.

На теперішній час у сторони обвинувачення є обґрунтовані сумніви в законності проведення вказаний реєстраційних дій та їх спрямованості на звільнення з-під арешту майна підозрюваної, з метою ухилення від подальшої можливої конфіскації, що передбачена санкцією ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Як уже зазначалося ОСОБА_12 була власником об`єктів нерухомого майна, арешт на який накладався в рамках даного кримінального провадження з метою забезпечення конфіскації майна як виду можливого покарання.

Окрім того, в рамках кримінального провадження заявлено цивільний ПВП «Аргентум» з метою відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_12 , у разі визнання судом її винною у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, може бути використано для забезпечення конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов).

У зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало підозрюваній та щодо якого є обґрунтовані сумніви щодо законності дій з приводу його відчуження

Мотивуючи свої висновки щодо накладення арешту на майно ухвалі від 02.08.2022 року слідчий суддя про те, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0002860 від 04.06.2015 року здійснюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України. У кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_12 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя враховує, що санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.

ОСОБА_12 належали на праві приватної власності 7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3, загальною площею 5253,5 кв.м, 151/1000 нежитлових будівель, що складаються з 19/1000 частин нежитлових будівель та 132/1000 частин нежитлових будівель, 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11674,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , арешт на які вже накладався в рамках даного кримінального провадження.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на теперішній час вказані об`єкти зареєстровані за ОСОБА_9 .

Не надаючи правову оцінку проведеним реєстраційним та іншим діям щодо відчуження даних об`єктів нерухомості на користь ОСОБА_9 , слідчий суддя погодився з доводами сторони обвинувачення щодо обґрунтованих сумнівів законності проведення вказаних дій задля уникнення підозрюваною ОСОБА_12 можливого покарання - конфіскації майна та можливого відшкодування шкоди за заявленим цивільним позовом.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна.

Слідчий суддя неповно з`ясував всі обставини , які мають значення для правильного вирішення питання за клопотання про накладення арешту на майно. Зокрема не було перевірено чи подано це клопотання в межах строку досудового розслідування і чи не існувало інших процесуальних перешкод для його подання , зважаючи на те, що зі змісту клопотання видно , що ОСОБА_11 08.02.2016 року було оголошено у розшук, що тягне за собою зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і вимоги щодо змісту клопотання та правила його розгляду визначені ст. 170-173 КПК України.

Положення статті 280 Кримінального процесуального кодексу України встановлюють підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом з цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, як-от у разі виникнення потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Із сукупного аналізу норм ст.ст. 280, 282 КПК України слідує, що заборона на проведення у зупиненому під час досудового розслідування провадженні встановлена для будь-яких процесуальних дій, за виключенням слідчих (розшукових) дій, здійснення яких спрямоване на визначення місцезнаходження підозрюваного, оголошеного у розшук.

Главами 20 та 21 Кримінального процесуального кодексу України закріплено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій. До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою Кримінального процесуального кодексу України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п. 4 ч. 1 ст. 267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст.ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування. Для здійснення таких слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, пов`язаних з організацією та забезпеченням їх проведення (зокрема - складання клопотання, постанови, протоколу, звернення до слідчого судді) закон не вимагає відновлювати зупинене досудове розслідування.

Тобто, положеннями ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України встановлено дозвіл на вчинення у зупиненому досудовому розслідуванні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, та, одночасно з цим, положення зазначених норм містять пряму заборону на вчинення інших процесуальних дій, у тому числі щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Звернення сторони обвинувачення із клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, реалізоване шляхом подання відповідного клопотання до слідчого судді, за своєю природою не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 17 Кодексу.

Тому, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в даному випадку, органу досудового розслідування слід було відновити зупинене кримінальне провадження №0002860. Натомість постанови про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні на час звернення із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно до клопотання не було додано. Згідно з витягу з реєстру досудового розслідування наданого прокурором під час апеляційного розгляду при перевірці питання щодо перебігу строку досудового розслідування видно , що кримінальне провадження було востаннє зупинено 24.07.2022 року до ЄРДР не вносилися відомості про відновлення кримінального провадження.

Отже не було спростовано те, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно було подано у зупиненому кримінальному провадженні , що є істотним порушенням вимог КПК та підставою для відмови у його задоволенні, на що слідчий суддя уваги не звернув.

Крім того, клопотання слідчого не містить обґрунтування правових підстав накладення арешту на майно, яке на час звернення з клопотанням до слідчого судді зареєстроване на праві власності іншої особи , зважаючи на те, що відповідно до положень ч.5, 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Колегія суддів не має процесуальних повноважень робити оцінку законності ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2022 року, якою за клопотанням ОСОБА_9 було скасовано арешт на майно ОСОБА_12 , накладений ухвалою слідчого судді від 09.02.2016 року .

Як видно законність набуття права власності ОСОБА_9 на майно , що належало ОСОБА_12 перевіряється в межах кримінального провадження , внесеного до ЄРДР за № 0000573 за ознаками ч.4 ст. 190 , ч 3 ст. 382 КК України , в рамках якою ухвалою слідчого судді від 13.01.2022 року , яка міститься в матеріалах провадження, було накладено арешт на вказане майна з метою збереження речових доказів.

У клопотанні слідчий посилається на наявність сумніву у законності набуття права власності ОСОБА_9 на майно, яке раніше належало ОСОБА_12 , та рамках кримінального провадження , внесеного до ЄРДР №0002860щодо ОСОБА_12 за ч.4 ст. 187 КК та зазначає, що встановлені під час досудового розслідування обставини вказують на умисні дії спрямовані на виведення майна підозрюваної з під арешту, тому вважає необхідним накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваної.

Тобто слідчий фактично посилається на обставини , які підлягають встановленню та доказуванню в межах іншого кримінального провадження, проте не наводить обґрунтування у клопотанні правових підстав накладення арешту на майно , що належить іншому власнику, а не підозрюваної з метою забезпечення конфіскації майна як покарання та відшкодування заподіяних підозрюваною збитків.

Зміст клопотання не відповідає вимогам ст.172 КПК, що залишилося без процесуального належного реагування слідчого судді.

Зважаючи на викладене та враховуючи , що клопотання подано слідчим до суду в межах зупиненого кримінального провадження без надання доказів його відновлення колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді , що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого , оскільки в межах повноважень передбачених ст. 407 КПК не передбачено процесуальну можливість апеляційного суду повернути клопотання , як то передбачено ч.3 ст. 172 КПК.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 115,117, 98, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0002860, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, зареєстроване за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3 загальною площею 5253,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-151/1000 та 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11674,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

-виробничий корпус №3-3а, А, загальною площею 11674, 5 кв.м, огородження, №1-2, мостіння, ІІ, за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 І ОСОБА_23 І ОСОБА_24