14.03.2023
Справа № 642/1211/23
Провадження № 1-кс/642/710/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабаї, Харківського району, Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх осіб, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.06.2022 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців,

у кримінальному провадженні за №0000266 від 13.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14.03.2023 старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів, в ході досудового розслідування встановлено, що, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи засудженим за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, останній раз 13.06.2022 року за вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, на шлях виправлення не встав та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 00.48 години 12.02.2023, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого п.2, п. 9. п.10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), здійснив придбання бойового припасу у невстановленої особи, а саме: корпусу гранати «Ф-1», та запалу «УЗРГМ-2» з маркуванням «79-85, 11», «386-150-85», які згідно висновку експерта № 8907/8925-8939 від 27.02.2023 року в цілому складають ручну осколкову гранату дистанційної дії оборонного типу «Ф-1», яка належить до категорії бойових припасів, (вибухових пристроїв) військового призначення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відразу після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, з моменту незаконного придбання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), здійснював зберігання незаконно придбаних ним зазначених вище бойових припасів за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для здійснення зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Протиправна, злочинна діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з незаконним поводженням з незаконно придбаними ним бойовими припасами була припинена оскільки, 12.02.2023 року близько 00:48 години, ОСОБА_4 перебуваючи в громадському місці біля будинку 22/1 по вул. Таганській у м. Харків, привів в дію підривник та здійснив підрив гранати типу Ф-1.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для здійснення носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

13.03.2023 року відомості щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.263 КК України були внесені до ЕРДР за №0000390 від 13.03.2023 року.

13.03.2023 року кримінальне провадження за №0000390 від 13.03.2023 року за ч.1 ст. 263 КК України було об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000266 від 13.02.2023 року за ч.2 ст. 194 КК України.

13.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Допитаний як підозрюваний, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, винним себе визнав повністю та дав покази по сутті провадження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 , висновком вибухотехнічної експертизи.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабаї, Харківського району, Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх осіб, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.06.2022 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, та яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

На підставі вищевикладеного, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

Прокурор клопотання підтримав, посилався на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просив заставу не визначати.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав , передбачений КПК України.

13.03.2023 року відомості щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.263 КК України були внесені до ЄРДР за №0000390 від 13.03.2023 року.

13.03.2023 року кримінальне провадження за №0000390 від 13.03.2023 року за ч.1 ст. 263 КК України було об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000266 від 13.02.2023 року за ч.2 ст. 194 КК України.

13.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_4 згідно ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, раніше судимий, останній раз: 13.06.2022 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, за віком та станом здоров`я підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може покинути місце мешкання, тобто він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, і існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину та може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування iнших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмiрi шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2684 грн. х 60), а саме - в сумі 161 040 грн. При цьому в разі внесення застави необхiдно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ряд обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 12.05.2023 включно.

Визначити суму застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 214 720 гривень., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали до 12.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1