"06" січня 2023 р. Справа № 363/99/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000026 від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця селища Димер Вишгородського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, не одружений, раніше судимий неодноразово, останній раз 27.04.2021 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Вказане клопотання надійшло до Вишгородського районного суду Київської області 06 січня 2023 року.

З поданого клопотання вбачається, що 04.01.2023 р. у першій половині дня, проте не пізніше 14 год., (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо) у ОСОБА_5 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, у невизначеному в ході досудового розслідування місці, виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, яке перебуває на території птахоферми №23, належної ТОВ «Комплекс Агромарс» (), розташованої між смт. Димер та с. Рикунь Вишгородського району Київської області.

Таким чином, вказані вище особи вступили між собою у попередню змову, спрямовану на вчинення таємного викрадення чужого майна, при цьому заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення, домовилися, що кожен з них буде приймати участь у вчиненні запланованого злочину та вчинить необхідні дії для заволодіння чужим майном.

У подальшому, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, з метою реалізації спільного злочинного умислу, згідно раніше погодженого плану, розподіливши ролі кожного, 04.01.2023 р., у першій половині дня, проте не пізніше 14 год., (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо), узявши з собою інструмент призначений для демонтажу кабелю прибули до території птахоферми № 23 належної ТОВ «Комплекс Агромарс» (), розташованої між смт. Димер та с. Рикунь Вишгородського району Київської області через відсутність паркану внаслідок обстрілів військовослужбовців Російської Федерації, разом з інструментом призначеним для демонтажу кабелю проникли на території останьої.

Перебуваючи на території птахоферми № 23, розташованої належної ТОВ «Комплекс Агромарс» (), розташованої між смт. Димер та с. Рикунь Вишгородського району Київської області, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з невстановленою в ході досудового розслідування особою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, дотримуючись умов раніше погодженого плану, пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими, підійшли до приміщення пташника № 3, де скориставшись через віконний пройом, з пошкодженим металевим жалюзі, проникли до приміщення останнього. Перебуваючи в приміщенні пташника № 3 на території птахоферми № 23 ТОВ «Комплекс Агромарс», ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи спільно, за допомогою заздалегідь заготованого інструменту призначеного для демонтажу кабелю, шляхом пошкодження ліній електроживлення та електроосвітлення, розміщених в пташнику, демонтували силові електрокабеля на загальну суму 13 760 грн. 91 коп. та частково поскручували їх у джгути для зручності транспортування. В подальшому ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, частину демонтованого електрокабелю намагались винести з приміщення пташника № 3, проте ОСОБА_5 був затриманим працівниками охорони при цьому, а невстановлена в ході досудового розслідування особа, зникла в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, не довели свій злочинний, протиправний умисел до завершення та не виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: не залишили місце вчинення кримінального правопорушення та не розпорядилися викраденим майном на загальну суму 13 760 грн. 91 коп., так як їх злочинні дії були викриті працівниками охорони підприємства.

05.01.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.01.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави слідчому для звернення до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Свідки у даному кримінальному провадженні, не допитані безпосередньо в суді та їх покази містять істотне значення в даному кримінальному провадженні та підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може умовляннями та/або погрозами переконати останніх давати неправдиві покази щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

Також зазначили, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема не з`явитись на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати здійснення досудового розслідування, вчиняючи всі дії спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності

Зважаючи на обставини, які підтверджують наявність зазначених ризиків, незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу або застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний, який вчинив даний злочин, зможе продовжити свою злочинну діяльність, а також буде чинити тиск на свідків та робити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим буде затягувати досудове розслідування, слідчий за погодженням прокурора звернулась до суду із вищевказаними клопотанням.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив обрати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 вважала, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домакшній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиція прокурора ґрунтується на пунктах 1, 3, 4 зазначеної норми КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено та учасниками судового засідання доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктом 1, 3, 4 статті 177 КПК України та враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, відсутність стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість та вчинив новий умисний злочин у період іспитового строку, що у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Тому вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи майновий стан підозрюваного та з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю обґрунтованим та достатнім задля забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України визначити розмір застави у сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на шістдесят днів, тобто до 05 березня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України у сумі 53680 гривень.

Після внесення застави негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його на строк до 05.03.2023 року:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну місця мешкання та праці;

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала діє до 05.03.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.01.2023 року 11-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1