Провадження № 11-сс/4808/384/22
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄДРСР за № 0000327 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, речі та предмети, що були вилученні при обшуку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на : грошові кошти в сумі 2000 доларів США,72462 гривні, сім - картку з абонентним номером НОМЕР_2 , банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_3 , три свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів : TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_6 , Ford Mustang д.н.з. НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_8 , мобільний телефон «Аррle iPhone 14 Pro Max» IMEL1: НОМЕР_9 , IMEL2: НОМЕР_10 з сім - картою НОМЕР_2 , мобільний телефон «Realme C11» IMEL1: НОМЕР_11 , IMEL2: НОМЕР_12 з сім - картою НОМЕР_13 , НОМЕР_14 та автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 , а саме транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначає, що посилання слідчого в судовому засіданні на те, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення злочину є не-доречним та не заслуговує на увагу, оскільки цей автомобіль не використовувався для безпосереднього переплавлення осіб через державний кордон України.

Окрім цього, звертає увагу суду на те, що даний транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного за-собу, яка його придбала за власні кошти та не є фігурантом по даному кримінальному провадженні.

Просить скасувати арешт накладений на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Івано - Фран-ківського міського суду від 04.11.2022 року та повернути його власниці ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 просили задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 04.11.2022 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим в ОВС СВ СУ ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_10 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України.

В клопотанні стверджується, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими залученими до злочинної діяльності особами, за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США за особу, здійснюють організацію незаконного переправлення через Державний кордон України до країн Європейського Союзу, шляхом усунення перешкод - внесення неправдивих відомостей в базу даних «Шлях», та надання засобу у вигляді фіктивних документів, які надають право на безперешкодний перетин державного кордону України в пунктах пропуску, особам яким, у період дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави.

У період часу з 27.10.2022 року до 01.11.2022 року включно, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 на території Івано - Франківської області, підшукали осіб ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яким в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та організували їх незаконне переправлення через державний корон України, - шляхом внесення через Львівську ОВА до системи адміністратором якої є Укртрансбезпека «Шлях», неправдивих відомостей, буцімто зазначені особи є волонтерами благодійної організації, які планують виїхати закордон для доставки гуманітарних вантажів на потреби ЗСУ та інших військових формувань.

02.11.2022 року ОСОБА_11 , використовуючи автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_15 , право власності на який зареєстровано за його ма-мою ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема 02.01.2022 року ОСОБА_11 , з ме-тою організації незаконного переправлення особи ОСОБА_16 через державний кордон України, вищевказаним транспортним засобом здійснив перевезення ОСОБА_16 до автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням спів-учасника злочину ОСОБА_9 , а в подальшому доставили ОСОБА_16 до мікроав-тобуса «MERCEDES - BENZ SPINTER 316 CDI», д.н.з НОМЕР_16 , який мав безпо-середньо здійснити незаконне переправлення вказаної особи через державний кордон України у пункт пропуску.

03.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого з ОВС СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000327 вилучені під час обшуку транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , речі, в тому числі грошові кошти в сумі 2000 доларів США, 72462 гривні, сім - картку з абонентним номером НОМЕР_2 , банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_3 , три свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів : TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_6 , Ford Mustang д.н.з. НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_8 , мобільний телефон «Аррle iPhone 14 Pro Max» IMEL1: НОМЕР_9 , IMEL2: НОМЕР_10 з сім - картою НОМЕР_2 , мобільний телефон «Realme C11» IMEL1: НОМЕР_11 , IMEL2: НОМЕР_12 з сім - картою НОМЕР_13 , НОМЕР_14 та автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04.11.2022 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт у на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою за-безпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 час-тини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно до абз.2 ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, наявна правова підстава, передбачена ч. 3ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те, що даний транспортний засіб належить ОСОБА_8 , оскільки вона його придбала за власні кошти та не є фігурантом по даній справі, є безпідставними та такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Крім того, матеріали судового провадження, свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна,стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2022 року про арешт майна - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4