Справа № 589/2205/22
Провадження № 1-і/589/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Солотвино Шосткинського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

17.01.2023р. до Шосткинського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується продовженням існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, протиправного впливу на потерпілих та свідків.

Головуючий суддя у справі наразі перебуває у командировці.

За змістом абз. 5 п. 20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Так, за наслідками автоматичного розподілу справи між суддями, дане клопотання передано на розгляд даному складу суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання мотивуючи його тими ж підставами.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що у провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000156 від 17.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду від 24.11.2022 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.01.2023 включно. Проте судовий розі ляд у вказаному кримінальному провадженні не закінчено.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно із зазначеними нормами, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час певні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою продовжують існувати.

Відповідно до абзацу 5 п. 20-5 розд. ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 3 даної статті передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, направленого проти статевої свободи та статевої недоторканості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, офіційно не працює, не має стабільного джерела прибутку, до затримання проживав з дружиною, дітьми, як спільними так і тими, що народжені від першого шлюбу дружини. Обвинувачується у вчиненні розпусних дій щодо своєї падчерки, яка на час вчинення кримінального правопорушення не досягла шістнадцятирічного віку.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення також є доведеним з огляду на наведені вище дані про особу обвинуваченого, що об`єктивно свідчать про наявність передумов для продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Також є цілком доведеним ризик впливу обвинуваченим на потерпілу, яка є його падчеркою, неповнолітньою особою, а тому є вразливою та морально залежною, в тому числі і від матері, яка, як зазначала у минулому судовому засіданні потерпіла, виправдовує обвинуваченого та не надає належної підтримки своїй доньці, яка є потерпілою від кримінального правопорушення, у зв`язку з чим остання була вимушена покинути власну домівку.

Наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

Зважаючи на вказане, адекватним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого з огляду на наведені вище дані про нього. На користь цих висновків суддя вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеним ризикам, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Суд вважає, що за даних обставин застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не здатно забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому інші запобіжні заходи (домашній арешт, особисте зобов`язання) не можуть бути застосовані .

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечитиме п.2 ч.З ст.132 КПК України та правовим позиціям, викладеним у рішеннях Європейського Суду з прав людини «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 діб тобто до 18.03.2023 року включно.

Керуючись ст. 177, 178 183, 194, 197, 199, 314 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб тобто до 18.03.2023 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Шосткинської окружної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20.01.2023 року.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1