ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участі сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника

цивільного позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника АТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_7 , подану на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2022р. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Койтендаг, Лебапського веляту, Республіка Туркменістан, туркмена, громадянина Туркменістану, неодруженого, безробітного, освіта повна загальна середня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2022р. ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислено з 02.03.2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання та зараховано йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02.03.2022 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

ЄУНСС:727/3967/22

НП:11-кп/822/120/23 Головуючий у суді І ін-ції: ОСОБА_9

Категорія: ст.286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.03.2022 року, на автомобіль «Daewoо Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вирішено долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.

Цивільні позови потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також цивільний позов Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_10 1083 грн, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 13000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 22000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_11 6500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 13000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 22000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_12 78000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 13000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 114804,30 грн. та 292100 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобілю, 72 346,14 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» витрати на правничу допомогу на користь потерпілого ОСОБА_11 в сумі 5848,50 грн; на користь потерпілого ОСОБА_10 в сумі 3891,30 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_12 в сумі 10081 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на правничу допомогу: на користь потерпілого ОСОБА_11 в сумі 766,50 грн; на користь потерпілого ОСОБА_10 в сумі 766,50 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_12 в сумі 6647 грн.

В іншій частині цивільних позовів - відмовлено.

На вказане рішення районного суду представник АТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_7 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2022р. в частині позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що позивачі не зверталися до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявами про страхове відшкодування, і рішення про виплату страхового відшкодування не приймалось за відсутністю такого звернення, у зв`язку з чим з боку страхової компанії відсутній факт порушення прав, свобод та інтересів Позивачів, а отже вирок районного суду в цій частині винесений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що до позовних заяв не додано Витягу з історії хвороби про призначення лікарських препаратів Позивачам, що унеможливлює здійснення розрахунку обґрунтованих та документально підтверджених витрат на лікування в передбаченому законодавством порядку.

Звертає увагу, що згідно з чинним законодавством страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну зоров`ю, що становить для ОСОБА_10 - 54 грн. 15коп. та для ОСОБА_11 - 325 грн., а отже вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2022р. в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь потерпілих моральної шкоди винесене з порушенням норм матеріального права.

Вважає, що згідно з п.30.2., ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в разі звернення потерпілої особи із заявою про страхове відшкодування, а отже стягнення з АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 72346,14 грн. матеріальної шкоди винесене з грубим порушення норм матеріального права.

Зазначає і те, що витрати на поховання підлягають відшкодуванню лише після звернення із заявою про страхове відшкодування та надання підтверджуючих документів, а отже документально не підтвердженні витрати та будь-які інші витрати не підлягають відшкодуванню, зокрема, витрати на поминальні обіди, вартість рушників та квітів.

Також, на думку апелянта, моральна шкода стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та діям (усиновленим), для чого необхідно встановити коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування, а тому вирок суду в цій частині є таким, що винесений з порушенням норм матеріального права.

Звертає увагу і на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з акціонерного товариства «СГ «ТАС» на користь потерпілих витрати на правничу допомогу, оскільки відповідно до норм КПК України такі витрати мали би стягуватися з обвинуваченого.

На вказану апеляційну скаргу представник цивільного позивача - ОСОБА_6 подав заперечення, в якому просив подану апеляційну скаргу, як необґрунтовану, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як законне, - без змін.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Як було встановлено в суді першої та перевірено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 01 березня 2022 року, близько 22 години, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Хюндай Соната», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху по автодорозі Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці», поза межами населеного пункту, - неподалік с.Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, де відсутнє вуличне освітлення, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Хотин Дністровського району, Чернівецької області, наближаючись до 324 км + 500 м вказаної автодороги, в порушення вимог п.2.3.б, п.10.1, 12.1, 19.3 Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. ПДР (вузька суцільна лінія), а також п.п.1.5 та 2.3 (б,д) ПДР, які лише сприяли порушенню вищезазначених Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, та самовпевненість у своїх діях, а саме: при засліпленні фарами зустрічного транспортного засобу, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним, внаслідок чого втратив керованість автомобілем марки «Хюндай Соната», р.н. НОМЕР_2 , із наступним рухом в стані заносу та виїздом на смугу зустрічного руху, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, де допустив зіткнення із службовим автомобілем поліції марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався вказаною автодорогою в напрямку м. Чернівці, зі сторони м. Хотин, Дністровського району, Чернівецької області, в результаті якого водію автомобілю марки «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 та пасажиру цього автомобілю ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а пасажиру автомобілю марки «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_13 спричинено смерть.

Вказані наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля «Хюндай Соната», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.5, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3.б),д), згідно з якими, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.19.3, згідно з яким у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того,як пройдуть негативні наслідки засліплення; горизонтальної розмітки 1.1 ПДР (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, і яку забороняється перетинати.

В судове засідання представникАТ «Страхова Група «ТАС», захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_14 , потерпілі та їх представники, будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явились, однак від представника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_15 та представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_16 , надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. Обвинувачений ОСОБА_8 також, будучи повідомлений про розгляд справи, будь-яких клопотань про розгляд справи за його участі не заявляв. За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі вищезазначених учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, представника цивільного позивача та прокурора, які заперечили проти поданої апеляційної скарги представника АТ «Страхова Група «ТАС» та просили вирок районного суду залишити без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При перевірці вироку місцевого суду апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим ОСОБА_11 і ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступенню тяжкості, а потерпілому ОСОБА_13 спричинено смерть, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку та які не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів представника цивільного відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про необґрунтованість задоволення цивільного позову на користь потерпілих в зв`язку з відсутністю їх заяв щодо звернення до АТ «СГ «ТАС» (приватне) про страхове відшкодування, то колегія суддів доходить такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_8 «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в АТ «Страхова група «ТАС». Вказане підтверджується полісом № ЕР-206759005 від 11.11.2021 р.

У межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому: одна із них передбачена статтею 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), відповідно до якої шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування , а інша - можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) застосовується у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Протилежний підхід, який ставив би у залежність права потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи незвернення із заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, навіть повного рівня його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого статтею128 КПК України .

Отже, АТ «Страхова група «ТАС» приймає рішення про здійснення відшкодування (регламентної виплати) також і на підставі рішення суду у разі, якщо розгляд розглядався в судовому порядку, і при цьому заява від потерпілих про страхове відшкодування є не обов`язковою.

Дана позиція узгоджується з правовим висновком Великої палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року справа № 465/4621/16-к, відповідно до якої для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до МТСБУ про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Таким чином, апеляційній вимоги представника відповідача в цій частині є необгрутованими та спростовуються вищевикладеним.

Не може погодитися колегія суддів із доводами апелянта про неможливість здійснення розрахунку обґрунтованих та документально підтверджених витрат на лікування позивачів за відсутністю Витягу з історії хвороби про призначення лікарських препаратів.

Згідно з 24.2 ст. 24 Закону, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Відповідно до п.24.3 ст.24 Закону передбачено, якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті, тобто в мінімальному розмірі страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме висновку судово-медичної експертизи № 217 мд від 26.04.2022 року, що ОСОБА_11 згідно з медичними картами стаціонарного хворого №1403/198 та № 2796 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» з 02.03.2022 року по 10.03.2022 року в Сторожинецькій ЦРЛ, а з 10.03.2022 року по 01.04.2022 року на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ЛШМД м. Чернівці. Тобто загальна кількість днів його лікування становить 30 днів.

Крім того, з висновку судово-медичної експертизи № 216 мд від 26.04.2022 року ОСОБА_10 відповідно до медичної карти № 1404/200 стаціонарного хворого, знаходився на стаціонарному лікуванні в Хотинській Багатопрофільній лікарні з 02.03.2022 року по 07.03.2022 року. Тобто загальна кількість днів його лікування становить 5 днів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 6500 грн.

В зв`язку з викладеним, витрати на лікування позивачів судом розраховані згідно зі п.24.2, 24.3 ст.24 Закону, які є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню потерпілим ОСОБА_11 в розмірі 6500 грн., а ОСОБА_10 - в розмірі 1083 грн.

Обґрунтовано суд першої інстанції стягнув АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 78000 грн. які включають витрати на поховання та моральну шкоду в розмірі 13000 грн.

Зокрема, п. 27.4 ст.27 Закону передбачено, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що у т.1 а.п.151-155, наявні свідоцтво про смерть потерпілого ОСОБА_13 та розрахункові документи про оплату потерпілим ритуальних послуг на поховання та виготовлення пам`ятника, загальна сума матеріальної шкоди в сукупному розмірі складає 192804,30 грн, тобто вказані витрати є документально підтвердженими та обґрунтованими.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції вірно стягнув з АТ «СГ`ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду саме в розмірі 78000 грн., яка не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі відповідно до Закону, в зв`язку з чим твердження апелянта про те, що витрати на поховання не є документально підтвердженими, є хибними та не заслуговують на увагу.

Що стосується позовних вимог про стягнення з АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_12 моральної шкоди, то вона, на думку колегії, стягнута з врахуванням характеру та обсягу страждань потерпілого, вимог розумності, виваженості та справедливості, як це визначено законом. Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з страховика на користь саме ОСОБА_12 моральну шкоду, оскільки останній, як батько покійного, на досудовому слідстві та під час розгляду даного кримінального провадження був визнаний потерпілим, і саме ним, а не іншою особою було заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта проте, що згідно із законом страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить для ОСОБА_10 - 54 грн. 15коп., а для ОСОБА_11 - 325 грн.

Так, статтею 26-1 Закону передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як вбачається з полісу № ЕР-206759005 від 11.11.2021 р. водія транспортного засобу ОСОБА_8 , що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000 грн.

Отже, за відсутності визначених у страховому полісі ліміту відповідальності страховика за заподіяну моральну шкоду та враховуючи вимоги ст.1194 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 13000 грн. кожному, а решта заподіяної моральної шкоди - в сумі 22000 грн. кожному з обвинуваченого.

Обґрунтовано суд першої інстанції стягнув з АТ «Страхова група «ТАС» на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобілю, 72346 грн. 14 коп.

Так, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Вказане узгоджується і з висновками зробленими у постанові Верховного Суду у справі № 461/10942/15 від 13 червня 2019 року, а також у справі № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 р.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Отже, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, потрібно враховувати положення статті 1192 ЦК України.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, що згідно з висновком експерта № СЕ-19/126-22/86-АВ від 22.03.2022 р. вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 складає 72346 грн. 14 коп.

При цьому експерт виходив із того, що ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 01.03.2022 р. становить 72346 грн. 14 коп., тоді як вартість відновлювального ремонту складає 97558 грн. 03 коп., що перевищує ринкову вартість автомобіля, тому відновлення автомобіля в даному випадку є економічно недоцільним.

Також апеляційним судом встановлено, що вартість транспортного засобу «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 після дорожньо - транспортної пригоди не визначена, сторони кримінального провадження та потерпілий клопотань про залучення експерта для визначення такої вартості не заявили, а суд, у відповідності до ст.332,242 КПК України, з власної ініціативи залучити експерта у даному випадку не вправі.

Не заявив такого клопотання і представник цивільного відповідача (АТ «Страхова група «ТАС»), який, заперечуючи проти задоволення позовних вимог в суді першої інстанції, не представив доказів того, що різниця між вартістю транспортного засобу Daewoo Lanos реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 до та після дорожньо-транспортної пригоди є меншою ніж 72346, 14 коп., та й взагалі доказів того, що пошкоджений (фактично знищений) транспортний засіб має хоч якусь вартість, та який конкретний розмір цієї вартості, а обов`язок представити ці докази, у разі заперечення проти позову з цієї підстави, покладається саме на нього, адже ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Те, що представник цивільного відповідача подав до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення доказів про встановлення вартості т/з до та після ДТП, апеляційний суд не приймає його до уваги, оскільки відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України дана особа не обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від її волі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції вірно вирішено цивільний позов та стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України страхову виплату за шкоду заподіяну пошкодженням автомобілю Daewoo Lanos реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 в розмірі 72346 грн. 14коп.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що судом було неправомірно стягнуто з АТ «СГ «ТАС» (приватне) витрати на правову допомогу на користь потерпілих.

Так, вирішуючи дане питання в межах поданих цивільних позовів, районний суд вірно виходив із положень п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якоїінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов потерпілого ОСОБА_11 до АТ «СГ «ТАС» задоволено на 55,7%, до ОСОБА_8 - на 7,3% від заявлених позивачем вимог, на користь потерпілого ОСОБА_10 - відповідно на 37,06% та 7,3%, та на користь ОСОБА_12 - на 59,3% та на 39,1% відповідно, то суд першої інстанції прийшов вірного висновку про стягнення з АТ «СГ «ТАС» витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_11 -5448,50грн., ОСОБА_10 - 3891,30грн. та ОСОБА_12 - 10081грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу представника АТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2022р. щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3