Справа № 604/143/22
провадження № 1-кп/598/98/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті баражі кримінальне провадження №0000138 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

за ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

01 листопада 2021 року приблизно о 14 год. 10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні роздягальні робочого персоналу ТОВ «України», що в с.Скорики Скориківської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, скориставшись, що ОСОБА_5 залишив свої особисті речі та мобільний телефон без нагляду, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Xiaomi» Redmi, доступ до персональних даних ОСОБА_5 , реквізитів його банківської картки «RaiffeisenBankAval» № НОМЕР_1 та доступ до мобільних додатків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток «RaiffeisenBankAval», встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_5 , здійснив оформлення онлайн-кредиту в «RaiffeisenBankAval» від іменні ОСОБА_5 на суму 288 500 грн., які за допомогою платіжної системи «RONLINE» надійшли на банківський рахунок «RaiffeisenBankAval» № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_5 , частиною яких мав намір таємно, умисно заволодіти.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, після зарахування та надходження грошових коштів в сумі 288 500 грн. на банківську картку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , використовуючи мобільний додаток «RaiffeisenBankAval», до якого мав доступ, здійснив переказ грошових коштів в сумі 150 000 грн. з банківської картки ОСОБА_5 на банківську картку № НОМЕР_2 «RaiffeisenBankAval», відкриту на ім`я своєї матері ОСОБА_6 , таким чином умисно, таємно заволодів 150 000 гривень потерпілого ОСОБА_5 , маючи реальну можливість ними розпоряджатися.

Продовжуючи злочинні дії, направленні на заволодіння чужими грошовими коштами, того ж дня, а саме 01.11.2021, ОСОБА_4 , попросив свого знайомого ОСОБА_7 , якому про злочинні дії ОСОБА_4 нічого відомо не було, про те, щоб той провів транзакцію зняття грошових коштів з банківської картки його матері ОСОБА_6 № НОМЕР_2 «RaiffeisenBankAval». Після цього, ОСОБА_7 , біля якого знаходився ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату «RaiffeisenBankAval» в смт.Підволочиськ по вул.Д.Галицького, провів транзакцію зняття грошових коштів з банківської картки матері ОСОБА_4 ОСОБА_6 № НОМЕР_2 «RaiffeisenBankAval» в загальній сумі 95 000 тис. грн., які передав ОСОБА_4 , оскільки допустимий ліміт зняття грошових коштів з банківської картки «RaiffeisenBankAval» за добу становить не більше 100000 грн.. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 значну матеріальну шкоду на загальну суму 150 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), що завдала значної шкоди потерпілому.

До розгляду справи по суті, а саме, 16 грудня 2022 року, між обвинуваченим та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід йому призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. При цьому ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий дав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 грудня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000138.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

роботи та навчання.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Речові докази по справі, а саме DVD+R компакт диск з відеозаписом з камери відеоспостереження під час транзакції зняття грошових коштів з банкомату, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Андрій ЛЕВКІВ