КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3244/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника (захисника) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про накладення у кримінальному провадженні № 0001107, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2021 року, арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone, з сім-картою НОМЕР_1 . Зокрема, автор апеляції вказує, що мобільний телефон Iphone, з сім-картою НОМЕР_1 , може відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає детальному огляду та визнанню речовим доказом. Крім того, прокурор зазначає, що мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах має сучасні засоби захисту і для проведення належного огляду тієї інформації, яка в ньому міститься, його об`єктивно неможливо розблокувати без залучення відповідних спеціалістів. При цьому апелянт стверджує, що іншої інформації, яка б могла бути внесена до протоколу огляду цього мобільного телефону, а також встановити до моменту внесення клопотання про арешт майна чи відповідає він критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, для визнання його речовим доказом, об`єктивно не вбачалося та наразі не вбачається за можливе.

Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001107, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26 липня 2022 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Органи досудового розслідування зазначають, що під час затримання ОСОБА_9 було проведено особистий обшук останнього, у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .
27 липня 2022 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

02 серпня 2022 року (клопотання датоване 27 липня 2022 року) слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року у задоволенні зазначеного клопотання слідчого було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, внесеного в межах кримінального провадження № 0001107, про накладення арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 , власника майна (підозрюваного) ОСОБА_9 , його представників (захисників) ОСОБА_11 і ОСОБА_6 , дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 , з огляду на те, що слідчий суддя позбавлений можливості встановити, яке саме майно було вилучено 26 липня 2022 року та чи відповідає воно критеріям речового доказу.

При цьому слідчий суддя зазначив, що в матеріалах клопотання не міститься постанови про визнання вилученого майна речовим доказом.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .

Про правильність такого рішення слідчого судді свідчать наступні обставини.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цих вимог слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, посилаючись у клопотанні, що майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 , відповідає критеріям речових доказів, регламентованим ст. 98 КПК України, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження таких висновків.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу у кримінальному провадженні, та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України, а також про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України, та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно з положеннями ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом з огляду на положення ст. 98 КПК України, однак таких дій вчинено не було з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме мобільного телефону Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому арешт на вказане майно з метою його збереження саме як речового доказу у кримінальному провадженні не може бути накладений.

Крім того, як правильно звернув увагу слідчий суддя, в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 26 липня 2022 року зазначено, що у ході особистого обшуку було вилучено мобільний телефон Iphone Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .

В клопотанні про арешт майна слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 просить накласти арешт на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 .
Разом з тим, власник майна (підозрюваний) ОСОБА_9 та його представник (захисник) стверджують, що 26 липня 2022 року у ході особистого обшуку ОСОБА_9 було вилучено мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах.
З огляду на вищевикладене, взагалі неможливо встановити, який саме мобільний телефон було вилучено 26 липня 2022 року у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 .

Таким чином, доводи сторони обвинувачення про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про накладення у кримінальному провадженні № 0001107, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2021 року, арешту на майно, яке 26 липня 2022 року було тимчасово вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro Мах, з СІМ-картою НОМЕР_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4