Справа № 190/221/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі: секретаря ОСОБА_4

прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури - ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з захисниками в системі «Easy Con» кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувальний акт у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов від П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури та затверджений прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури - ОСОБА_10 ..

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд провадження.

Обвинувачені та їх захисники не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає положенням КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується термін «формула обвинувачення»);

3) формулювання самого обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Але, фабула обвинувачення - фактична модель вчинення злочину, тобто виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, є не конкретизованою та не деталізованою як для кожного обвинуваченого, так і взагалі, тому як у ній не викладено конкретно та детально факти, що повинні, на думку суду, свідчити про загальні обставини вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі кожним із обвинувачених.

Так відсутнє конкретне та детальне викладення слідуючого:

- за чиєї ініціативи обвинувачені прийшли до домоволодіння де проживала ОСОБА_11 ;

- у зв`язку з чим обвинувачені бажали з`ясовувати стосунки з ОСОБА_12 та ким він є для ОСОБА_11 ;

- у кого першим із обвинувачених, чи в обох одночасно виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 ;

- яким чином обвинувачені домовилися про позбавлення життя ОСОБА_11 , словесно, жестами, за «мовчазної» згоди одного з них, але за чиєї ініціативи;

- чи кожним із обвинувачених окремо, чи взагалі обома, було нанесено ОСОБА_11 «почергово не більше п`яти ударів» дерев`яними ніжками відломленими від столу;

- чи дійсно удари ніжками від столу наносилися протягом доби, оскільки в обвинуваченні обох обвинувачених зазначено, що вони прийшли до домоволодіння та почали свої дії 20.11.2021 р. о 22-30, а 21.11.2021 р., близько 22-45, почали наносити їй удари руками та ногами, при тому, що одночасно зазначено, що смерть ОСОБА_11 - настала ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22-30 до 23-30;

- чи кожним з обвинувачених окремо, тобто спочатку одним, а потім вже другим, чи разом, тобто одночасно наносилися удари руками та ногами ОСОБА_11 «протягом 2-3 хв.»;

- чи кожен з обвинувачених окремо наніс не більше 10 ударів, чи загалом обидва обвинувачених нанесли в сумі не більше 10 ударів ОСОБА_11 ;

- що саме відноситься до «тяжких тілесних ушкоджень»: - травматичний шок чи отримані тілесні ушкодження, а можливо і те і друге в сукупності при викладенні отриманих ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

- що саме: травматичний шок, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень чи тілесні ушкодження, чи сукупність обох факторів знаходяться в зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 ..

Тобто викладена фабула (фактичні обставини кримінального правопорушення) в тому числі й для кожного обвинуваченого є неконкретною та недеталізованою, при тому, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 р., ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», вказано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. « b » ч.3 ст.6 Конвенції».

У рішенні від 09.10.2008 р., прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», зазначено: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Тому суд вважає, важливим виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому висувається обвинувачення, в тому числі окремо кожному з обвинувачених, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

При цьому, зміна обвинувачення прокурором у суді, згідно з ч.1 ст.338 КПК України, відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків, можливих описок, помилок обвинувального акта, більш детальнішого викладення фактів, які повинні були бути встановлені під час досудового розслідування та викладенні в обвинувальному актів в тому числі для кожного обвинуваченого окремо.

Тому вказані недоліки не можуть бути усунуті під час судового розгляду, а відповідно судовий розгляд кримінального правопорушення не може бути призначений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000276 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021 р. - повернути прокурору П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченими з дня вручення копії ухвали.

Головуючий:

Судді: