Справа 759/18/20 Головуючий в суді 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1202/2023 Доповідач в суді 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_12 та прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.12.2012 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 25.03.2015 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання, засуджено:

за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;

за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_13 визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 10 років;

вирішене питання про речові докази та судові витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_13 , 11 червня 2017 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи у лісопарковій зоні по вул. Малинській у м. Києві, на ґрунті давніх неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_15 , у ході якої з метою вчинення вбивства останньої, будучи озброєним пістолетом моделі «STALKER-MOD.914-S» з придатними для стрільби боєприпасами у кількості 13 одиниць, умисно, використовуючи наявну у нього вогнепальну зброю здійснив з вказаного пістолету три прицільні постріли в життєво важливі органи ОСОБА_15 , у результаті чого ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

Крім того, ОСОБА_13 , при невстановлених обставинах, у невстановлену дату та час, у невстановленому місці, від невстановленої особи отримав, тим самим незаконно умисно придбав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, а саме самозарядний пістолет моделі «STALKER-MOD.914-S», виготовлений промисловим способом, в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, які полягають у заглушенні газовідвідного отвору, видаленні захисних елементів з каналу ствола та встановленні леєру, а також 13 придатних для стрільби боєприпасів - 9 патронів з маркуванням «ПС 9мм» та 4 патрони з маркуванням «OZK 9mm P.A.», які останній, 11 червня 2017 року, знаходячись у м. Києві, на автомобілі марки «BMW-520», зареєстрованого в Литовській Республіці, номерний знак НОМЕР_1 , незаконно перемістив до лісопаркової зони по вул. Малинській у м. Києві, де незаконно носив, зберігав та використав вказану вогнепальну зброю із боєприпасами, здійснивши прицільні постріли в ОСОБА_15 .

Після цього, ОСОБА_13 , з метою приховання вогнепальної зброї та 10 придатних для стрільби боєприпасів, на автомобілі марки BMW-520, д.н.з. НОМЕР_1 , перемістив їх, поклав їх до поліетиленового пакету та закопав в землі неподалік від зупинки громадського транспорту «Пінчуки» Васильківського району Київської області.

В апеляційній скарзі обвинуваченого указано на незаконність вироку. В обґрунтування доводів поданої скарги апелянт вказав на порушення принципу безпосередності дослідження показань свідків у ході судового провадження, які судом були використані у якості доказу, однак безпосередньо у судовому засіданні не допитувалися. На переконання обвинуваченого, свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які вказали місце знаходження знаряддя злочину, давали неправдиві показання та самі були причетні до вчиненого злочину. Вважав, що матеріали кримінального провадження не містять прямих доказів пред`явленого обвинувачення, а вирок ґрунтується на припущеннях. Просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_12 указано на незаконність вироку у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник вважав помилковим зазначений судом у вироку мотив вчинення злочину, який спростовується зібраними стороною захисту доказами, які були представлені суду у ході судового провадження. Зокрема, стороною захисту було зібрано докази, які свідчать про наявність родинних зв`язків ОСОБА_15 та ОСОБА_13 . Потерпіла тривалий час проживала у родині Павловських у місті Києві, де знайшла притулок від переслідувань та погроз, пов`язаних із родом її занять, які полягали у реалізації наркотичних речовин. Крім того, доводи ОСОБА_13 про перебування під час події злочину у місті Одеса не спростовані у ході судового провадження. Апелянт звернув увагу на те, що ряд допитаних судом свідків, які були разом із потерпілою до моменту нападу на неї, самої події не бачили, однак були присутні у момент, коли потерпіла була жива та у свідомості. Зі слів, зокрема свідка ОСОБА_19 , яка є старшою сестрою потерпілої ОСОБА_15 , потерпіла повідомила про те, що напад стався через дівчинку - ОСОБА_17 , яку ОСОБА_15 використовувала для збуту наркотичних засобів. Суд не дослідив показання цього свідка безпосередньо, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону. Захисник звернув увагу на висновок судово-медичного дослідження, відповідно до якого померла ОСОБА_15 була жива протягом 40-60 хвилин, що на його думку свідчить про імовірність настання смерті від втрати крові через несвоєчасне надання медичної допомоги та як наслідок неправильності кваліфікації діяння, яке інкримінується ОСОБА_13 . Крім цього, прокурором у ході судового провадження не було заявлено жодного свідка обвинувачення, натомість надано суду лише протоколи проведених слідчих експериментів. Просив вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_13 покарання не було належним чином враховано тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, а також наслідки вчинених злочинів у вигляді смерті потерпілої. Наведене у своїй сукупності, на думку прокурора свідчить про те, що призначене ОСОБА_13 покарання за ч.1 ст.115 КК України не є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч.1 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_13 остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, підтвердили доводи цих скарг та просили їх задовольнити; апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, заперечували проти її задоволення;

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити; апеляційні скарги обвинуваченого та захисника вважав безпідставними, просив залишити їх без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення усіх апеляційних скарг з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_13 в умисному вбивстві ОСОБА_15 та у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї стверджуються зібраними у справі доказами, що були досліджені у ході судового розгляду.

Так, допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_19 показала, що перебуваючи із ОСОБА_15 у циганському таборі в м. Києві останній на телефон хтось зателефонував після чого вона відійшла від табору. Згодом потерпіла почула постріли після чого дізналась, що ОСОБА_15 була поранена і декілька разів втрачала свідомість.

Аналогічні обставини підтвердив у суді першої інстанції свідок ОСОБА_20 .

Допитана в ході досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України свідок ОСОБА_18 показала слідчому судді, що ОСОБА_21 була її двоюрідна сестра, яка забрала її ( ОСОБА_18 ) доньку до себе у м. Київ. Коли вони приїхали до Києва, то поїхали одразу до квартири ОСОБА_13 09.06.2017 року вона подзвонила ОСОБА_22 та сказала, щоб вона привезла їй доньку. Через годину ОСОБА_22 передзвонила та повідомила, що вона разом з донькою буде на Святошинському ринку. Вони приїхали на місце, забрали доньку, та поїхали знов до ОСОБА_13 . На квартирі ОСОБА_13 вимагав щоб вона повідомила де саме в лісі вона була, або він усіх вб`є. Після чого, вони всі разом сіли до машини ОСОБА_13 . Коли вони під`їхали до лісу, то ОСОБА_21 одразу підійшла до ОСОБА_13 та вони почали сваритись, після чого ОСОБА_13 сказав щоб вона полізла в багажник його автомобіля, на що остання відмовилась, після чого ОСОБА_13 здійснив три постріли в ОСОБА_21 , відштовхнув її та одразу сів за кермо машини після чого вони поїхали в напрямку м. Одеса. Під час поїздки ОСОБА_13 погрожував, що якщо хтось розповість про те що він стріляв в ОСОБА_22 , то він всіх вб`є. На трасі він робив зупинку, біля вертольоту, щоб сховати зброю.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2017 року вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_13 як особу яка, використовуючи пістолет здійснив вистріли в ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2017 року, громадянин ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_13 як особу, яка використовуючи пістолет здійснила постріли в ОСОБА_15 .

Такі ж обставини встановлюються із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2017 року за участю громадянки ОСОБА_17 .

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 25.08.2017 року у ході якого здійснювалась відеозйомка вбачається, що свідок ОСОБА_18 показала місце, час, спосіб та обставини вчинення ОСОБА_13 умисного вбивства ОСОБА_21 .

Відповідно до протоколу огляду трупа від 11.06.2017 року у присутності понятих та судово-медичного експерта було оглянуто труп ОСОБА_15 , на якому виявлені вогнепальні поранення.

Як убачається із висновку судово-медичного експерта № 1825 від 30.08.2017 року при дослідженні трупа ОСОБА_15 , виявлено: а) одне наскрізне проникаюче вогнепальне поранення грудей зліва: рана № 1 розташована на передній поверхні грудей зліва, є вхідною кульовою вогнепальною раною. Від рани відходить рановий канал, який іде спереду-назад, зліва-направо та зверху-вниз закінчується раною № 3. Рана № 3 розташована на задній поверхні грудної клітини (спини) справа, є вихідною кульовою вогнепальною раною. Рановий канал між раною № 1 та раною № 3 має приблизно 25,5 см. та ушкоджує по своєму ходу жирову тканину та м`язи грудей, 2-ге ребро зліва з пристінковою плеврою, верхню та нижню частини лівої легені, пристінкову плевру по лівій прихребтовій ліній на рівні 7-го міжреберного проміжку. Вказані ушкодження сформували наскрізне проникаюче вогнепальне поранення грудей зліва, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя (небезпека для життя проникаючих ран грудей, ушкодження часток лівої легені, крововтрати та шоку), та знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої; б) одне наскрізне вогнепальне поранення лівого стегна: рана № 2 розташована на передній поверхні лівого стегна, є вхідною кульовою вогнепальною раною. Від рани відходить рановий канал, який йде спереду-назад, зліва-направо та зверху - вниз закінчується раною № 4. Рана № 4 розташована на межі задньої та внутрішньої поверхонь лівого стегна, є вихідною кульовою вогнепальної раною. Враховуючи, характер та морфологію ушкоджень та дані судово-медичного дослідження № 192-МК ушкодження утворилися від дії вогнепальних снарядів при пострілах з вогнепальної зброї. Рани мають прижиттєве їх утворення за 40-60 хвилин до настання смерті. Смерть ОСОБА_15 , 1964 року народження, настала від наскрізного проникаючого вогнепального поранення грудей зліва з ушкодженням лівої легені.

Із висновку експерта №196-МК від 20.10.2017 року вбачається, що при судово-медичній експертизі одягу ОСОБА_23 у відділенні судово-медичної криміналістики встановлено, що на сарафані по передній поверхні, в верхній третині справа маються два вихідних кульових пошкодження від попадання кулі в складку. В їх ділянці маються нашарування заліза, титану, хрому, сірки. В нижній третині по передній поверхні зліва мається одне вогнепальне пошкодження без сторонніх нашарувань. На задній поверхні сарафану, в верхній та середній третинах мається по одному вихідному кульовому вогнепальному пошкодженню, без сторонніх нашарувань. На спинці жакету в верхній третині, мається одне вихідне кульове вогнепальне пошкодження. Постріли спричинені з неблизької дистанції порізно.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 3, слідчим за участі понятих проведено огляд місця події, під час якого, серед іншого, вилучено 3 гільзи та 1 металеву кулю.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.08.2017 року за адресою: с. Пінчуки, Київська область слідчим за участі понятих проведено огляд місця події, під час якого, вилучено предмет схожий на пістолет та 10 набоїв.

Із висновку експерта № 8-5/966 від 24.07.2017 року вбачається, що надані на дослідження гільзи, до боєприпасів до вогнепальної зброї є частинами пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. - стріляними гільзами. Надана на дослідження куля до боєприпасів вогнепальної зброї не відноситься, є металевою кулею діаметром 6,2 мм, сферичної форми. Дані гільзи виготовлені промисловим способом. Надані на дослідження гільзи стріляні з самозарядного пістолету під пістолетний патрон калібру 9 мм Р.А. модельного ряду "Zoraki" або "Stalker" моделей "914" або "914S", "917" або "917S" та їх модифікацій.

Із висновку судово-балістичного експерта № 8-5/1592 від 15.01.2018 року вбачається, що наданий на дослідження пістолет «STALKER-MOD.914-S» № НОМЕР_2 , який був вилучений у ході огляду місця події є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом моделі «STALKER-MOD.914-S» № НОМЕР_2 калібру 9мм Р.А. промислового способу виготовлення в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, які полягають у заглушенні газовідвідного отвору, видаленні захисних елементів з каналу ствола та вставленні лаєру. Надана на дослідження в пакеті № 2956639 гільза яка була вилучена у ході огляду місця подій, була стріляна з пістолету «STALKER-MOD.914-S» № НОМЕР_2 , наданого на дослідження. З числа наданих на дослідження патронів: шість патронів з маркуванням «ПС9 9мм» є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., споряджені кулями з еластичного гумоподібного матеріалу; чотири патрона з маркуванням «ОZR 9mm Р.А.» є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., споряджені сферичною кулею з металу сірого кольору. Надані патрони можуть бути використані у зброї відповідного типу та калібру. З числа наданих на дослідження патронів: шість патронів з маркуванням «ПС9 9мм» виготовлені промисловим способом (Україна); чотири патрона з маркуванням «ОZR 9mm Р.А.» виготовлені саморобним способом шляхом спорядження шумових (холостих) пістолетних патронів «ОZR 9mm Р.А.» промислового виробництва (Туреччина), сферичною кулею з металу сірого кольору, виробник яких невідомий, з використанням метального заряду.

У відповідності до висновку експерта №071-34-2019 від 29.10.2019 року при судово-медичній експертизі наданого пістолета "Stalker-Mod 914S 0314-001070, зразків патронів, з урахуванням попередньо проведених досліджень по факту смерті ОСОБА_23 у відділенні судово-медичної криміналістики встановлено, що постріли у потерпілу спричинені з неблизької дистанції.

Із довідки про аналіз технічної інформації моніторингу від 11.06.2017 року, вбачається, що в день скоєння злочину абонентський номер НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_13 перебував в м. Києві, останнє з`єднання в мережі було о 18 год. 59 хв. 36 сек. з абонентським номером НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 . В період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв. в мережі ОСОБА_13 не реєструвався, та був вимкнений. З деталізації з`єднань видно, що наступного дня після вбивства, а саме 12.06.2017 року, даний номер реєструється в зоні покриття базових станцій які знаходяться в Одеській області.

Із показань допитаної у ході апеляційного розгляду свідка ОСОБА_18 вбачається, що вона підтримала ті показання, які вона дала слідчому судді у ході досудового розслідування. Свідок ОСОБА_18 підтвердила ту обставину, що дійсно між ОСОБА_13 та ОСОБА_21 відбувся конфлікт, потім вона чула постріли після чого ОСОБА_13 , сів у автомобіль і вони поїхали в напрямку Одеси. По дорозі ОСОБА_13 зупинився і кудись відійшов разом із ОСОБА_16 . Коли вони повернулися то їх руки були забруднені землею, забруднені руки вони витерли.

Аналіз указаних доказів у її сукупності указує на доведеність вини ОСОБА_13 , як у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, так і у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України про що судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 та ч.1 ст. 263 КК України є правильною.

Покарання обвинуваченому призначене із дотриманням вимог ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Подані апеляційні скарги як зі сторони захисту, так і з сторони обвинувачення не містять доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції вироку.

Так, апеляційна скарга прокурора про необхідність посилення призначеного обвинуваченому покарання не ґрунтується ні на вимогах закону, ні на зібраних у справі доказах. При призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, яка обтяжує покарання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання. Призначене обвинуваченому ОСОБА_13 покарання як за кожний злочин окремо, так і за сукупністю злочинів відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприяє досягненню мети покарання, визначеній у ст. 50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає вирок у цій частині без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Наведені у апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника ОСОБА_12 доводи не дають підстав для визнання незаконним вироку Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_13 . При цьому, колегія суддів погоджується із доводами апеляційних скарг в частині визнання недопустимими доказами ті фактичні обставини, які встановлені із показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що були допитані у ході досудового розслідування слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України. Так, у ході розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції показання цих свідків не були досліджені. Під час допиту у ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_16 дав показання відмінні від тих, які він дав слідчому судді у ході досудового розслідування. Щодо свідка ОСОБА_17 , то стороною обвинувачення не була забезпечена явка цього свідка до суду апеляційної інстанції для її допиту. Факт не дослідження показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у ході судового розгляду, подальша зміна показань свідком ОСОБА_16 та не забезпечення явки свідка ОСОБА_17 до суду виключає можливість визнання показань цих свідків, що були дані у ході досудового розслідування у якості доказів вини ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. У зв`язку із цим колегія суддів ці показання відкидає.

Колегією суддів також відхиляються ті докази, які були похідними від показань свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а саме протоколи слідчих експериментів від 25.08.2017 року із цими свідками.

Щодо показань свідка ОСОБА_16 , які він дав у ході апеляційного розгляду, то колегія суддів визнає їх неправдивими, оскільки вони суперечать іншим зібраним у справі доказам, які колегією суддів визнані належними та допустимими доказами. Окрім того колегія суддів звертає увагу на те, що із показань свідка ОСОБА_18 вбачається те, що свідок ОСОБА_16 може бути зацікавленим у дачі показань, які виправдовують обвинуваченого ОСОБА_13 . У зв`язку із цими обставинами колегія суддів відкидає показання, що дані свідком ОСОБА_16 у ході апеляційного розгляду.

Не дивлячись на те, що колегією суддів відхилені показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були дані ними слідчому судді у ході досудового розслідування та протоколи слідчих експериментів, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів, якими доводиться вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Щодо показань свідка ОСОБА_18 , які вона дала як у ході досудового розслідування слідчому судді, так і у ході апеляційного розгляду, то колегія суддів визнає їх правдивими. Колегія суддів звертає увагу на те, що виключно завдяки показанням свідка ОСОБА_18 органом досудового розслідування було встановлено місце знаходження пістолета, із якого здійснювались постріли у момент вбивства ОСОБА_15 . Саме із цього пістолета були відстріляні гільзи, які були виявлені на місці вбивства ОСОБА_15 безпосередньо після її вбивства, що стверджується висновком балістичної експертизи. Наведені обставини дають підстави стверджувати про те, що показання свідка ОСОБА_18 підтверджуються об`єктивними доказами. Усі докази перебувають у взаємозв`язку із собою і ними у повній мірі доводяться обставини вчинення злочинів і доводиться вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Посилання захисника на ту обставину, що покійна ОСОБА_15 протягом 40-60 хв. після завдання їй тілесних ушкоджень була жива, перебувала у свідомості і нічого не говорила про ОСОБА_13 , а стверджувала про те, що вона загинула із-за дівчинки на думку колегії суддів не може розцінюватись як обставина, яка виправдовує обвинуваченого. У зв`язку із смертю ОСОБА_15 не можливо перевірити достовірність указаних її висловів. Ці пояснення не можливо розцінити як пояснення із чужих слів, відповідно до положень ст. 97 КПК України. Окрім того, колегія суддів вважає, що указані обставини не є такими, які виправдовують обвинуваченого, оскільки вони прямо не указують на непричетність обвинуваченого до вчинення злочинів.

Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження доводи сторони захисту про недоведеність мотиву вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 . Так із показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що напередодні вчинення та безпосередньо перед вчиненням умисного вбивства ОСОБА_15 . ОСОБА_13 був невдоволений поведінкою останньої, висловлював погрози та наміри з`ясувати із нею стосунки, під час умисного вбивства у нього із ОСОБА_15 відбулася сварка. Наведене указує на наявність особистих неприязнених стосунків між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , що стало мотивом умисного вбивства потерпілої.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість доводів апеляційних скарг обвинуваченого захисника та прокурора і відсутність підстав для їх задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_13 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_13 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, обвинуваченим ОСОБА_13 у той же строк із моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ

__________________ ______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4