Справа №295/2667/23
УХВАЛА

Іменем України

09.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000129 від 18.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.06.2022 року накладено арешт на автомобіль марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000129 від 18.06.2022 року. З моменту арешту автомобіля пройшло більше восьми місяців, а тому заявник вважає, що органом досудового розслідування з використанням транспортного засобу проведено всі необхідні слідчі дії і потреба у арешті майна відпала.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала, просила його задовольнити. Додала, що пройшло близько року і часу для проведення слідчих дій було достатньо. За цей час автомобіль зіпсувався через погодні умови, корозію металу. У свою чергу, у заявника є потреба у транспортному засобі, планує його відремонтувати і користуватися, зокрема, для відвезення дітей в школу.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту, так як досудове розслідування неможливо на даний час завершити. На його думку, псування транспортного засобу пов`язано із наслідками ДТП, автомобіль був доставлений до місця зберігання евакуатором. Транспортний засіб визнано речовим доказом, оскільки він містить на собі сліди злочину. На даний час проведені всі експертизи, проте весь комплекс слідчих дій не проведено. На думку слідчого, після повідомлення про підозру підозрюваним можуть бути заявлені клопотання про проведення додаткової експертизи технічного стану транспортного засобу, автотехнічної, судової трасологічної експертизи. Зважаючи на це, слідчий вважає недоцільним наразі скасовувати арешт. Також, за словами слідчого, планується проведення слідчого експерименту з учасниками ДТП, після якого ще буде проведена судова автотехнічна експертиза.

Заслухавши пояснення власника майна, слідчого, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000129 від 18.06.2022 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 22.06.2022 у справі №295/5559/22 постановлено ухвалу, якою накладено арешт із забороною володіння, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (ідентифікаційний номер ТЗ) НОМЕР_2 , сірого кольору, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як слідує зі змісту ухвали від 22.06.2022 у справі №295/5559/22, підставою для накладення арешту на транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , стала необхідність збереження указаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі №295/5559/22 стороною обвинувачення було доведено можливість використання транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні. Окремо слід зауважити, що обов`язок доведення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст.ст. 91, 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.ч. 1, 11 ст. 170 КПК України).

Оцінивши позицію учасників провадження, наявні у матеріалах клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, ремонт арештованого автомобіля може призвести фактично до його перетворення, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даній стадії досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.06.2022 року.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя