Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3003/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2022 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

(в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7
(в режимі відеоконференції)
в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі прокурор ухвалу суду просить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду. Вказує, що рішення суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 КК України у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України є необгрунтованим та безпідставним, прийнятим з порушенням вимог кримінального закону. Зазначає, що в судовому засіданні не було встановлено підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відпоідальності на підставі ст. 48 КК України.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2022 року, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України.

Кримінальне провадження №0000293 від 01.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.263 КК України закрито.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що в 2019 році, в літній період часу, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, перебуваючи на території держави Чехія в м. Прага, придбав «кастет», який відповідно до висновку експерта від 13.06.2022 №СЕ-19/Ю6-2І/5О36-Х3 являється «кастетом», який є різновидом холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, який постійно носив із собою, та періодично з ним пересікав митний кордон України.

ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне носіння холодної зброї, «кастету», без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу холодної зброї, в порушення Постанови ВР України від 17.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», та «Положення про дозвільну систему» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 №622, діючи умисно, з придбаним «кастетом» перетнувши митний кордон України слідував з ним до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав, та систематично носив без передбаченого законом дозволу вулицями міста Коростеня до 01 червня 2022 року.

01 червня 2022 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння, холодної зброї, «кастету», який відноситься до різновиду холодної зброї ударно - дробільної дії, виготовленого промисловим способом, який він зберігав за місцем свого проживання, в черговий раз поклав «кастет» до своєї сумки, та носив його вулицями міста Коростеня, до 15 год. 31 хв. 01 червня 2022 року, тобто до часу коли «кастет» у його було виявлено та вилучено працівниками поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, за адресою: вул. Шатріщанська, поблизу будинку, 53, м. Коростень, Житомирська область.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого і захисника про законність та обгрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005р., звільнення від кримінальної відповідальності заст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої тяжкості.

Для застосуванняст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно правової позиції, відображеної в Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 р. (справа № 613/1202/17), необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності суд першої інстанції послався лише на те, що предмет злочину обвинуваченим було придбано в іншій державі, він перетинав з ним кордон України, при цьому предмет не було вилучено, даних про те, що вказаний предмет, крім носіння, використовувався ОСОБА_7 в будь-яких, в першу чергу потиправних, цілях не встановлено, в його володінні він перебував з 2019 року, що свідчить про відсутність наміру використовувати предмет саме в якості зброї та з метою спричинення шкоди чи створення загрози суспільним цінностям, будь-яка шкода охоронюваним законом об`єктам його діями спричинена не була, виявлення предмету злочину не було пов`язано з наміром обвинуваченого його використання з протиправною метою.Крім цього, суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 усвідомив неправомірність своєї поведінки, щиро кається, немає непогашених чи не знятих судимостей, є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, давав зізнавальні показання.

Проте, приймаючи таке рішення, суд першої інстанції в своїй ухвалі не зазначив жодних об`єктивних життєвих обставин чи умов, в яких перебував обвинувачений на час вчинення вказаного злочину та які значною мірою вплинули на його суспільну небезпечність, а також не вказав, що обстановка, яка оточувала ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

За наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового та передчасного висновку щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, тобто, на підставі статті 48 КК України, а відтак, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у застосуванні закону, який не підлягав застосуванню.

Згідно вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Разом з тим, порушення судом наведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Однак, за положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, дати відповідну оцінку всім доказам, та з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2022 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: