Справа № 369/1772/23
Провадження №1-кс/369/397/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003103 від 08.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчими СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003103 від 08.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України., а саме в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи у вигляді безкоштовного отримання земельної ділянки у приватну власність, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом громадським інтересам.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 22.06.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, тобто будучи службовою особою відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, діючи з прямим умислом, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою протиправного безкоштовного одержання фізичною особою ОСОБА_5 земельної ділянки у приватну власність, діючи в порушення вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), керуючись правом підпису виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, усвідомлюючи те, що 22.06.2020 не проводилась повноважна сесія Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, в приміщенні колишньої Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район (нині - Бучанський район), с. Копилів, вул. Жовтнева, 57, склав та видав на ім`я ОСОБА_5 завідомо неправдивий офіційний документ - рішення сесії Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 1013-60-VII від 22 червня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1600 га, що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області», на підставі якого державним реєстратором Макарівської селищної ради Київської області 08.07.2020 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області площею 0, 1600 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:021:0237, що спричинило протиправне вибуття даної земельної ділянки вартістю 221 049 грн. (двісті двадцять одна тисяча сорок дев`ять гривень) 00 коп. із комунальної власності Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в приватну власність.

Вищевказаними умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду територіальній громаді Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в загальному розмірі 221 049 грн. (двісті двадцять одна тисяча сорок дев`ять гривень) 00 коп., що в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є істотною шкодою відповідно до примітки 3 до статті 364 КК України.

Викладене підтверджується зібраною в ході досудового розслідування сукупністю доказів, зокрема висновками судових експертиз: комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, а також висновком судової оціночно-земельної експертизи.

З огляду на те, що вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером №:01:021:0237 внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 незаконно вибула із комунальної власності та перейшла у приватну власність фізичної особи, виникла необхідність в накладенні арешту на відповідну земельну ділянку з метою перешкодити її протиправному використанню, перетворенню (зокрема, поділу), відчуженню та розпорядженню, а також забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 98 КПК України постановою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 03.02.2023 вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером № :01:021:0237 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій і може бути використане для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час є підстави вважати, що власником цієї земельної ділянки можуть вживатися заходи щодо її подальшого незаконного використання, перетворення (зокрема, поділу), розпорядження та відчуження на користь третіх осіб, а тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно з метою його збереження як речового доказу в даному кримінальному провадженні, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що вищевказане нерухоме майно, на яке необхідно накласти арешт, не має статусу тимчасово вилученого майна в даному кримінальному провадженні, а тому доцільно розглянути вказане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна, так як це необхідно з метою забезпечення арешту майна, щодо якого можуть вчинятися дії, спрямовані на його перетворення та відчуження.

З огляду на викладене, прокурор просив суд розглянути дане клопотання та в кримінальному провадженні №0003103 від 08.10.2022 постановити ухвалу, якою накласти арешт на наступне нерухоме майно із забороною його використання, відчуження та розпорядження:

- земельну ділянку площею 0,1600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0237, що належить на праві власності ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району (нині- Бучанського району) Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227.

Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників земельної ділянки, а саме земельної ділянки площею 0,1600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0237, що належить на праві власності ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району (нині- Бучанського району) Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно із забороною його використання, відчуження та розпорядження:

- земельну ділянку площею 0,1600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0237, що належить на праві власності ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району (нині- Бучанського району) Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227.

Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників земельної ділянки, а саме земельної ділянки площею 0,1600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0237, що належить на праві власності ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району (нині- Бучанського району) Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1