Справа № 755/6829/21
1-кп/755/526/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005344 від 12.10.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм в НАК «Нафтогаз України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 10 жовтня 2020 року з 23 години ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебував у ресторані «Колиба», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А.

У той же час у ресторані «Колиба» за вказаною адресою знаходився ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами, відпочивали у вказаному закладі.

Того ж дня близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вирішили покинути ресторан «Колиба».

З метою встановлення факту прибуття таксі, ОСОБА_10 вийшов до проїжджої частини біля ресторану «Колиба» та підійшов до автомобіля таксі з метою поцікавитися у водія, чи зможе він прийняти замовлення та відвезти членів його родини та друзів додому, водночас неподалік від таксі, на паркінгу, стояв ОСОБА_5 , поряд з яким перебували дві невстановлені особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, помітив ОСОБА_10 , який наблизився до автомобіля таксі, почав голосно висловлюватись нецензурною лайкою по відношенню до нього, поводячи себе зухвало та нахабно, порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до загальноприйнятих правил поведінки та норм моралі, наблизився до ОСОБА_10 .

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, а тому він, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, діючи умисно з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, почав голосно висловлюючись нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_10 та раптово наніс йому один удар кулаком в обличчя, від отриманого удару ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на асфальт, внаслідок чого не міг чинити опору діям ОСОБА_5 .

Того ж дня близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись біля ресторану «Колиба», побачив дії ОСОБА_5 і, намагаючись зупинити його та захистити ОСОБА_10 , наблизився до нього ( ОСОБА_10 ) та висловив прохання ОСОБА_5 припинити вказані хуліганські дії, однак ОСОБА_5 , не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_8 , ігнорував загальноприйняті в суспільстві норми моралі, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, голосно висловлюючись нецензурною лайкою відносно ОСОБА_8 , діючи умисно з особливою зухвалістю, наніс один удар рукою в щелепу ОСОБА_8 , в результаті чого той втратив рівновагу та впав на асфальт поруч з ОСОБА_10 .

У цей же час з ресторану «Колиба» на паркувальний майданчик вийшов ОСОБА_11 , який помітив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 лежать на асфальті, і зробив зауваження ОСОБА_5 та двом невстановленим особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які знаходилися поруч з ОСОБА_5 , тим самим намагаючись припинити його хуліганські дії.

Після чого, ОСОБА_5 та дві невстановлені особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, зайшли у внутрішній двір ресторану «Колиба», при цьому, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві норми моралі та усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, висловлюючись нецензурною лайкою, діючи умисно, групою осіб, нанесли два удари в обличчя ОСОБА_11 , від чого той впав на асфальт.

Потім ОСОБА_5 та дві невстановлені особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві норми моралі та усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, голосно висловлюючись нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_11 , діючи умисно, почергово нанесли йому удари руками та ногами в обличчя та по тілу.

У цей час ОСОБА_8 , намагаючись припинити хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_11 , підбіг до ОСОБА_5 та двох невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, а ОСОБА_5 раптово наніс йому удар рукою в обличчя, після чого одна з невстановлених осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, нанесла один удар рукою в груди, а інша невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, нанесла удар рукою в ліву частину щелепи ОСОБА_8 , від чого він впав на бруківку.

Після чого, ОСОБА_5 спільно з двома невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, почули, що хтось викликав працівників поліції, та з місця вчинення злочину зникли.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-14-2021 від 11.01.2021 26.01.2021 року, ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту лицеву травму, перелом передньої стінки правої гайморової (верхньощелепної) пазухи, синець навколо-очної ділянки праворуч, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та показав, що 10.10.2020 року в компанії друзів святкував хрещення своєї дитини у ресторані «Колиба», що за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А. Після завершення свята близько 23 години гості почали розходитись, після чого він з дружиною вийшли з ресторану та побачили конфлікт біля воріт на паркувальному майданчику, при цьому учасників конфлікту та його деталей він не бачив та участі у конфлікті не брав. Потім вони з дружиною викликали таксі та поїхали додому. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 показав, що з потерпілим, його дружиною та ОСОБА_10 не знайомий. Цивільний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 10.10.2020 року разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та іншими особами святкував День народження ОСОБА_11 в закладі «Колиба», який знаходиться за адресою: м.Київ, вулиця Шумського, 3-А. Близько 23 години 30 хвилин вони залишили вказаний заклад та збирались сідати в таксі, однак на парковці, яка розташована біля закладу «Колиба», потерпілий побачив, що ОСОБА_10 говорить з раніше невідомою йому особою, на даний час він знає, що це обвинувачений ОСОБА_5 , а через деякий час ОСОБА_5 завдав удари в обличчя ОСОБА_10 . Після цього він (потерпілий) підбіг до ОСОБА_10 та намагався зупинити насильницькі дії з боку обвинуваченого, однак також отримав удар в обличчя від ОСОБА_5 . У подальшому в конфлікт втрутились люди, можливо ті, що були з Мельниченком, та зупинили бійку. Після вказаних подій ОСОБА_11 , який являється батьком ОСОБА_10 , вийшов на вказаний паркувальний майданчик, побачив побитого сина та намагався з`ясувати обставини події. У цей час від ОСОБА_5 пролунала фраза «йди звідси, бо ще отримаєш». Після чого, потерпілий побачив, як ОСОБА_5 та дві невідомі особи, що були в компанії Мельниченка, нанесли ОСОБА_11 два удари в обличчя, внаслідок чого він впав на землю. Коли потерпілий підбіг до ОСОБА_11 та намагався його підняти, ОСОБА_5 наніс йому (потерпілому) один удар в обличчя, внаслідок чого потерпілий на якийсь час втратив свідомість. Коли він (потерпілий) прийшов до тями, то побачив ОСОБА_11 , який лежав на землі, а невідомі особи, в тому числі і ОСОБА_5 , наносили йому удари руками та ногами в обличчя та по тілу. Після цього, була викликана служба охорони закладу та швидка медична допомога. Також потерпілий додав, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження. Крім цього потерпілий зазначив про те, що тілесні ушкодження йому та ОСОБА_10 заподіяв саме обвинувачений ОСОБА_5 , водночас окрім обвинуваченого з ним на місці події були ще двоє невідомих осіб. Також, під час хуліганських дій ОСОБА_5 голосно висловлювався нецензурною лайкою, а в результаті вказаних хуліганських дій він був змушений звернутись за медичною допомогою до клініки "Борис". Крім цього, потерпілий підтримав цивільний позов та просив його задовольнити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що в день події, точну дату та час не пам`ятає, вона працювала адміністратором в закладі «Колиба». Під час роботи стала свідком бійки між двома компаніями відвідувачів закладу, яка відбулась на паркувальному майданчику біля вказаного закладу. Деталей бійки свідок не бачила, коли вона вийшла на подвір`я, споглядала лише наслідки бійки та пояснила, що бачила травмованих гостей, які були в крові, однак серйозних травм у них не було, а тому вони відмовились викликати швидку медичну допомогу. Потім свідка попросили викликати охорону, що вона і зробила. Хто був ініціатором бійки свідок не знає, однак пізніше їй стало відомо, що бійка відбулась через те, що відвідувачі не поділили автомобіль таксі. Крім цього, свідок показала, що в її присутності ударів ніхто нікому не наносив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 10.10.2020 року святкував День народження батька в ресторані «Колиба». Після закриття закладу їх компанія залишала заклад та викликала таксі. Близько 23 години 30 хвилин він (свідок) вийшов на парковку, побачив автомобіль таксі та вирішив дізнатись у водія про те, за чиїм викликом він приїхав. Потім свідок побачив раніше невідому особо, як стало пізніше відомо, це обвинувачений ОСОБА_5 , який також чекав таксі. Між ними зав`язалась розмова з приводу таксі, в ході якої ОСОБА_5 почав поводити себе агресивно та раптово наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , унаслідок чого він (свідок) втратив рівновагу та впав. У цей момент потерпілий ОСОБА_8 , намагаючись зупинити дії ОСОБА_5 , також отримав від нього ( ОСОБА_16 ) удар в обличчя та впав на землю. Потім підбігли невідомі люди, підняли їх та зупинили конфлікт. Після чого, вони (свідок та ОСОБА_8 ) почули крики біля ресторану «Колиба», направились на вказане місце та побачили те, як ОСОБА_11 , батько свідка, лежить на землі без свідомості, а троє осіб, зокрема ОСОБА_5 , стоять біля нього та б`ють його ногами. Свідок намагався зупинити бійку, однак вказані особи ( ОСОБА_16 та особи з його компанії) його штовхнули на землю, почали тримати за волосся та бити ногами. Потім хтось з оточуючих людей крикнув, що викличе поліцію, а тому конфлікт завершився, а ОСОБА_5 з невідомими особами покинули місце події. Після цього приїхали працівники служби охорони, працівники поліції та працівники швидкої медичної допомоги. Крім цього, свідок зазначив про те, що в ході конфлікту ОСОБА_5 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози та намагався вирватись від осіб, які його намагались стримати. Також свідок пояснив, що в результаті хуліганських дій він отримав незначні тілесні ушкодження, а тому за медичною допомогою не звертався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала, що 10.10.2020 року святкувала День народження ОСОБА_11 в ресторані «Колиба». Близько 23 години 30 хвилин її компанія почала виходити з ресторану на паркувальний майданчик та викликати таксі, потерпілий ОСОБА_8 проводжав гостей. У цей час свідок побачила, що між обвинуваченим ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння разом з двома невідомими чоловіками, та ОСОБА_10 відбувся конфлікт, у ході якого обвинувачений ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_10 , від якого той впав на землю. Потерпілий одразу підійшов до ОСОБА_10 та намагався допомогти йому підвестись, намагався заспокоїти нападників, однак обвинувачений поводив себе агресивно, кричав та висловлювався нецензурною лексикою. Після цього з ресторану вийшов ОСОБА_11 та намагався з`ясувати, хто вдарив його сина, однак обвинувачений ОСОБА_5 та двоє чоловіків, висловлюючи на його адресу нецензурну лайку, почали бити ОСОБА_11 , зокрема нанесли удар по голові, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на землю та втратив свідомість. Потім усі очевидці даної події, у тому числі і потерпілий, намагались заспокоїти обвинуваченого та двох чоловіків, що були разом із ним, однак вказані особи почали бити потерпілого ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_17 намагалась зупинити побиття потерпілого та бачила, як обвинувачений ОСОБА_5 наніс декілька ударів потерпілому, а саме в груди, потім у щелепу, висок та в область нижче ока, внаслідок ударів потерпілий впав на землю, однак обвинувачений продовжив наносити удари потерпілому по голові. З метою зупинити побиття, вона ( ОСОБА_17 ) лягла на потерпілого та закрила його своїм тілом. Після цього нападники продовжити бити вже ОСОБА_10 . Через деякий час приїхали працівники поліції, а обвинувачений ОСОБА_5 та двоє чоловіків, що були разом із ним, втекли з місця події. Вже після поліції приїхали працівники швидкої медичної допомоги.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_8 просить внести відомості до ЄРДР у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок хуліганських дій, що відбулись 10.10.2020 року о 23 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, ресторан «Колиба».

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2020 року та додатку до нього вбачається, що свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків впізнав чоловіка, який зображений на фото №1, як особу, яка 10.10.2020 року о 23 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, ресторан «Колиба», вчинила хуліганські дії, а саме нанесла тілесні ушкодження членам родини. Свідок впізнав особу за сукупністю індивідуальних ознак обличчя, а саме: 30 років на вигляд, коротке світле волосся, лобні залисини, великий широкий ніс, пишні губи. Згідно додатку до протоколу, на фото № 1 зображений ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2021 року та дослідженого в судовому засіданні відеозапису до нього, проведеного за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , вбачається, що слідчим експериментом встановлено наступне. На паркувальному майданчику при вході до ресторану «Колиба» потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 вирушили на місце, де розпочався конфлікт. Потерпілий показав, як саме йому був нанесений удар в обличчя, свідок інформацію підтвердив. У подальшому, потерпілий та свідок вирушили на місце, де продовжувався конфлікт, де потерпілому нанесли ще удар в обличчя, від якого він впав. Свідок повідомив, що у цей момент намагався зупинити нападника, однак йому також були нанесені удари в область тулуба.

Також, з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2021 року та доданого до нього відеозапису вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав особу під №4, а саме ОСОБА_5 , як особу, яка 10.10.2020 року о 23 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, ресторан «Колиба», вчинила хуліганство та завдала тілесних ушкоджень. Свідок впізнав особу за сукупністю індивідуальних ознак обличчя, статури, зросту, а також ознаками голосу.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.04.2021 року вбачається, що слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 , 05.04.2021 року у період часу з 13 години 30 хвилин до 13 години 40 хвилин у приміщенні ТОВ «Лайфселл», що за адресою: м. Київ, пл. Солом`янська, 2, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25.03.2021 року, ознайомився із інформацією стосовно з`єднань абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , із прив`язкою до місцевості, дати, часу та тривалості з`єднання. Крім цього, слідчим вилучено копію вказаної інформації, що записана на DVD-R диск, який додається до протоколу. Згідно довідки, складеної слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 , у ході опрацювання отриманої інформації від оператора було встановлено, що користувач абонентського номеру НОМЕР_1 , у період часу з 10.10.2020 року 14 години до 10.10.2020 року 23 години 56 хвилин реєструвався під дією базових станцій операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, та за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 25.

Крім цього, відповідно до заяви ОСОБА_8 від 12.10.2020 року вбачається, що 10.10.2020 року о 23 годині 30 хвилин на території ресторану «Колиба», що за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 3-А, компанія невідомих, яка відпочивала у цьому ж закладі, безпричинно здійснили хуліганський напад на ОСОБА_8 та його родину, а тому він просить внести відповідні відомості до ЄРДР. Як вбачається з медичної документації, що додана до вказаної заяви, ОСОБА_8 звертався 11.10.2020 року за консультацією до лікаря нейрохірурга з діагнозом: струс головного мозку, перелам передньої стінки правої верхньочелюсної пазухи, гематосинус, параорбитальна гематома справа, набряк м`яких тканин правої половини обличчя, та лор-лікаря з діагнозом: перелам кісток вилиці та верхньої щелепи.

Відповідно до висновку експерта № 042-14-2021 від 11.01.2021 26.01.2021 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 11.10.2020 року, у нього мало місце тілесне ушкодження: закрита лицева травма: перелом передньої стінки правої гайморової (верхньощелепної) пазухи, синець навколо-очної ділянки праворуч. Вказане тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок не менше однієї травматичної дії тупим предметом, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати вказаному терміну.

Також, відповідно до висновку експерта № 042-382-2021 від 25.03.2021 30.03.2021 року, враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_8 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_8 тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю та за участю свідка ОСОБА_10 від 27.01.2021 року, можна заключити, що виявлене у ОСОБА_8 тілесне ушкодження могло утворитись при умовах та у спосіб, на які вони вказують.

Відповідно до висновку експерта № 042-17-2021 від 11.01.2021 року -14.01.2021 року, при вивченні наданої медичної документації у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Крім цього, відповідно до висновку експерта № 042-15-2021 від 11.01.2021 року - 14.01.2021 року, при вивченні наданої медичної документації у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № 042-16-2021 від 11.01.2021 року -26.01.2021 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідчать про те, що у нього будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення був виконаний частково, зокрема свідок ОСОБА_14 неодноразово викликався в судові засідання, однак до суду на виклик не з`явився. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаного свідка. З метою дотримання розумних строків розгляду, сторона обвинувачення відмовилась від його допиту.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У той же час, прокурор під час судового розгляду не змінив обвинувачення та не висунув додаткове, водночас суд позбавлений можливості вийти за його межі у бік його збільшення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Так, враховуючи судову практику, суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однорідними (рівнозначними).
Правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Отже, як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, обвинувачений та потерпілий не були знайомі між собою до вказаної події, та в них не могло бути неприязних стосунків, які б стали передумовою нанесення обвинуваченим потерпілому тілесного ушкодження.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 використав незначний привід, а саме суперечку з приводу автомобіля таксі, для нанесення потерпілому тілесного ушкодження в громадському місці у присутності інших осіб, у поєднанні образливих висловлювань на адресу потерпілого у формі нецензурної лексики, що було позбавлено будь-якої необхідності, а отже свідчить про бажання ОСОБА_5 показати свою ніби вищість, винятковість, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

А отже, суд вважає, що дії ОСОБА_5 були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Крім того, як вбачається з письмових доказів та показань свідків, ОСОБА_5 під час вказаного конфлікту наніс тілесне ушкодження не лише потерпілому, а ще двом незнайомим раніше обвинуваченому особам, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , демонструючи тим самим винятковий цинізм, неповагу до людської гідності та загальноприйнятих правил моралі та поведінки.

Крім того, хуліганство визнають вчиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК України у разі участі у злочинних діях декількох ( двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті мала місце.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 вчинив хуліганські дії разом з двома невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які брали активну участь у конфлікті та спільно нанесли тілесні ушкодження потерпілому, що підтверджується показаннями потерпілого, свідків та письмовими доказами.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

Також судом встановлено, що в результаті хуліганських дій потерпілому ОСОБА_19 було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не охоплюється ст. 296 КК. Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме вчинення умисного середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, що підтверджується показаннями потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами, що є логічними, послідовними і узгоджуються між собою.

У той же час, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він взагалі не брав участі у вказаному конфлікті, хуліганських дій не вчиняв та не наносив жодних тілесних ушкоджень ані потерпілому, ані свідкам, оскільки такі показання суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні, є нелогічними і непослідовними, зокрема, суперечать показанням потерпілого та свідків, а тому суд вважає показання обвинуваченого такими, що направленні ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину та понесення за його вчинення покарання.

Водночас, зважаючи на те, що потерпілий та свідки не були раніше знайомі з обвинуваченим, що підтвердив і сам обвинувачений в судовому засіданні, суд не знаходить підстав вважати, що вони мали підстави його обмовляти, а тому суд вважає показання потерпілого та свідків такими, що відповідають дійсності, узгоджуються між собою, є логічними та послідовними.

Крім того, доводи захисника про необхідність визнання недопустимими досліджені в судовому засіданні докази у зв`язку з допущеними порушеннями, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що суд погоджується з практикою Європейсього суду з прав людини про те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, у той же час порушення, про які зазначає захисник, не є істотними та не можуть свідчити про необхідність визнання доказів недопустимими.

Крім того, згідно правової Верховного суду, викладеної у рішенні № 629/8329/2014-к від 08.10.2019 року, вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, необхідно виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює водієм в НАК «Нафтогаз України», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Також суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, з урахуванням обставин справи, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має з вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми матеріальної шкоди яку потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого, оскільки сума завданої матеріальної шкоди повністю підтверджується доказами, що додані потерпілим до позовної заяви.

Що стосується моральної шкоди, яку потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого, то суд керується роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж. Тому в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням їх співмірності та завданих моральних страждань.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 3 /трьох / років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 /трьох / років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 /два/ роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 15920 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два DVD-R 4.7 GB диски, флеш накопичувач «Kingston» з адаптером зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави: 555 гривень 80 копійок за проведення судово-медичної експертизи № 042-14-2021 від 11.01.2021 26.01.2021 року; 1619 гривень за проведення судово-медичної експертизи № 042-382-2021 від 25.03.2021 30.03.2021 року; 378 гривень за проведення судово-медичної експертизи № 042-17-2021 від 11.01.2021 року - 14.01.2021 року; 378 гривень за проведення судово-медичної експертизи № 042-15-2021 від 11.01.2021 року - 14.01.2021 року; 378 гривень за проведення судово-медичної експертизи № 042-16-2021 від 11.01.2021 року -26.01.2021 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: