ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3899/22 Справа № 203/2902/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

20 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2022 року, якою обвинуваченому за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. ихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області,громадянину України, раніше засудженому, останній раз 24.09.2014 року за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 09.03.2016 року з Полтавської ВК №64 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 ,

продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 січня 2023 року включно, без права внесення застави,

встановила:

У провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходяться на розгляді матеріали кримінального провадження №0000524 від 19.07.2021 року щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України: вчиненні готування у вересні-жовтні 2020 року до розбійного нападу на директора ТОВ Управління Донбасспецстрой ОСОБА_8 та незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї - переробленого сигнального пістолету ECOL моделі Gediz калібру 9 мм.

У судовому засіданні судом першої інстанції було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 і ОСОБА_7 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 січня 2023 року включно, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 , та продовження існування зазначених у клопотанні прокурора ризиків.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що прокурором не додано копій матеріалів, якими він обгрунтовує наявність заявлених у клопотанні ризиків та обгрунтування неможливості застосування до ОСОБА_10 інших, більш м`яких запобіжних заходів, та кожного із заявлених ризиків.

Судова ухвала також таких обгрунтувань не містить: у ній відсутні будь-які посиланняі посилання на відповідні докази та обгрунтування продовження існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, які саме ризики суд вважає доведеними та які продовжують існувати. Висновки суду щодо необхідності подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою зводяться лише до констатації суворості майбутнього покарання та тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Судом проігнороване та не вирішене клопотання сторони захисту та самого ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у квартирі, де мешкає його цивільна дружина разом із матір`ю та які вже двічі заявляли письмові клопотання про наявність житла, де ОСОБА_7 може відбувати домашній арешт.

ОСОБА_7 вже майже 2 роки тримається під вартою, справа слуханням не завершується, а його здоров`я під час перебуання у ДУ ДУВП №4 погіршилось, про що свідчить довідка лікаря-хірурга Дніпропетровської обласної лікарні ім.Мечникова ОСОБА_11 від 26.07.2022 року.

ОСОБА_7 працював до затримання на умовах цивільно-правового договору із ТОВ Трейдхоп Компані, він має позитивну побутову характеристику і суд повинен був ці обставини оцінити у відповідності до вимог ст.178 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю умотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судове рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання слідчого, повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст.370 КПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, наведені вище вимоги діючого кримінального процесуального закону судом не враховані.

Зокрема, суд констатував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким і може впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини та переховуватись від суду.

Оскаржувана ухвала, усупереч вимогам ст.196, ч.2 ст.331 КПК України, не містить умотивування висновків суду щодо обставин, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і доказів того, що ці ризики не зменшились; мотивів неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів та висновків суду щодо неможливості задоволення клопотання захисника про це та зазначення такого рішення у резолютивній частині судового рішення.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України, скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України і утримується під вартою 1 рік 7 місяців та 6 днів.

Також колегія враховує, що суворість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винним за інкримінованими складами кримінальних правопорушень, свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Продовження існування зазначених у клопотанні прокурора ризиків, передбачених п.3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів вважає не доведеними, як і не доведена неможливість застосування до ОСОБА_7 інших, більш м`яких запобіжних заходів; а тривалість судового розгляду справи надмірною.

Разом з тим, колегія зважує на додані до апеляційної скарги захисника документальні підтвердження неодноразового звернення до суду із відповідними клопотаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 цивільної дружини та її матері, із гарантіями надання за їх згодою житлового приміщення для можливості відбування ОСОБА_7 домашнього арешту.

Крім того, захисник додає до апеляційної скарги документальні підтвердження незадовільного стану здоров`я обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці, із забороною покидати цілодобово житло у АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.194,199,405,407, 409, 419,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року, якою обвинуваченому за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_7 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 січня 2023 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 і обрати обвинуваченому за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці (до 20 лютого 2023 року) за адресою:

АДРЕСА_3 , із забороною покидати зазначене житло цілодобово.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 В ОСОБА_14 В ОСОБА_15