Справа № 761/8730/21
Провадження № 1-кс/761/5803/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1, за участі секретаря ОСОБА_2, представника власника майна - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ» про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ» звернувся адвокат ОСОБА_3

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що 02.07.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/18943/20 у кримінальному провадженні №0000090 за ч.4 ст.190 КК України задоволене клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладений арешт на: нежитлове приміщення загальною площею 363,2 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 363,8 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення загальною площею 363,8 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_3 .

На думку ініціатора клопотання, актуальність подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, оскільки ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ» та її посадові особи не є стороною у кримінальному провадженні, отже, належне компанії майно не підлягає арешту.

У зв`язку з цим, заявник просив скасувати арешт вищезазначених нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, до суду не прибув.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладений арешт на майно, що на праві власності належить ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ», а саме на: нежитлове приміщення загальною площею 363,2 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 363,8 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення загальною площею 363,8 кв. м., розташоване на 26 поверсі у будинку АДРЕСА_3 .

Накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є предметом злочину, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені представником власника майна у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді, що зазначені нежитлові приміщення є доказом у кримінальному провадженні, отже залишається актуальним забезпечення їх схоронності шляхом заборони відчуження чи розпорядження ними. Наведене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ»відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «РЕНТ СЕЙЛ» у кримінальному провадженні №0000090 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1