Номер провадження:1-кп/521/1590/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022року м. Одеса
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Плоцьк Арцизького району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, працюючої продавцем в магазині «Фірмовий Бердянський», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.191 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 перебуваючи на посаді касира 12 магазину «Копійка» ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою:м. Одеса, вул.Академіка Філатова, 29, маючи повну індивідуальну матеріальну відповідальність, в період часу з 01.09.2021 по 30.09.2021, точний час під час лосудового розслідування встановити не надалось можливим, нехтуючи покладеними на неї обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, всупереч положень Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника, перебуваючи на робочому місці за касою у приміщенні 12 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м. Одеса, зул. Академіка Філатова, 29, отримувала від покупців готівкові грошові кошти з якості оплати за придбаний товар та в програмно-технічному комплексі, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при прозрахункових операцій, за допомогою кнопки оплати «Картка», роздруковувала фіскальний чек, в якому зазначено, що оплата здійснена у безготівковій формі, однак безготівкову оплату через термінал не проводила, таким чином створювала видимість, що проводить розрахунок у безготівковій формі оплати, а отримані від покупців грошові кошти до каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не передавала.
Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, передбачена ч.1 ст.191 КК України, а саме за привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
Крім того, ОСОБА_4 у період часу з 01.10.2021 по 31.10.2021, точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, нехтуючи покладеними на неї обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, всупереч положень Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника, перебуваючи на робочому місці за касою у приміщенні 12 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 29, отримувала від покупців готівкові грошові кошти в якості оплати за придбаний товар та в програмно-технічному комплексі, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів, а саме в реєстраторі розрахункових операцій, за допомогою кнопки оплати «Картка», роздруковувала фіскальний чек, в якому зазначено, що оплата здійснена у безготівковій формі, однак безготівкову оплату через термінал не проводила, таким чином створювала видимість, що проводить розрахунок у безготівковій формі оплати, а отримані від покупців грошові кошти до каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не передавала.
Також, ОСОБА_4 у період часу з 01.11.2021 по 30.11.2021, точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, нехтуючи покладеними на неї обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, всупереч положень Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника, перебуваючи на робочому місці за касою у приміщенні 12 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 29, отримувала від покупців готівкові грошові кошти в якості оплати за придбаний товар та в програмно-технічному комплексі, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів, а саме в реєстраторі розрахункових операцій, за допомогою кнопки оплати «Картка», роздруковувала фіскальний чек, в якому зазначено, що оплата здійснена у безготівковій формі, однак безготівкову оплату через термінал не проводила, таким чином створювала видимість, що проводить розрахунок у безготівковій формі оплати, а отримані від покупців грошові кошти до каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не передавала.
Таким чином незаконно привласнила грошові кошти, які були ввірені їй, та заподіяла майнової шкоди ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» на загальну суму 111 160 гривень 48 копійок.
Крім того, ОСОБА_4 у період часу з 01.12.2021 по 31.12.2021, точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, нехтуючи покладеними на неї обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карні наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, всупереч положень Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника, перебуваючи на робочому місці за касою у приміщенні 12 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 29, отримувала від покупців готівкові грошові кошти в якості оплати за придбаний товар та в програмно-технічному комплексі, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів, а саме в реєстраторі розрахункових операцій, за допомогою кнопки оплати «Картка», роздруковувала фіскальний чек, в якому зазначено, що оплата здійснена у безготівковій формі, однак безготівкову оплату через термінал не проводила, таким чином створювала видимість, що проводить розрахунок у безготівковій формі оплати, а отримані від покупців грошові кошти до каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не передавала.
Таким чином незаконно привласнила грошові кошти, які були ввірені їй, та заподіяла майнової шкоди ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» на загальну суму 120 987 гривень 69 копійок.
Далі, ОСОБА_4 у період часу з 01.01.2022 по 27.01.2022, точний час під час досудового тозслідування встановити не надалось можливим, нехтуючи покладеними на неї обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, всупереч положень Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника, перебуваючи на робочому місці за касою у приміщенні 12 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 29, отримувала від покупців готівкові грошові кошти в якості оплати за придбаний товар та в програмно-технічному комплексі, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів, а саме в реєстраторі розрахункових операцій, за допомогою кнопки оплати «Картка», роздруковувала фіскальний чек, в якому зазначено, що оплата здійснена у безготівковій формі, однак безготівкову оплату через термінал не проводила, таким чином створювала видимість, що проводить розрахунок у безготівковій формі оплати, а отримані від покупців грошові кошти до каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не передавала.
Таким чином незаконно привласнила грошові кошти, які були ввірені їй, та заподіяла майнової шкоди ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» на загальну суму 82 914 гривень 99 копійок.
Кримінальна відповідальність за вчинені злочини за зазначеними епізодами передбачена ч.3 ст.191 КК України, а саме за привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів, не оспорює фактичні обставини їх вчинення, викладені у обвинувальному акті, зазначила, що дійсно за вказаних обставин та у зазначені періоди часу працюючи продавцем у магазині при розрахунку покупців за товар отримувала від них готівку та у чеку ставила відмітку, що нібито розрахунок покупцем здійснений карткою. У кінці робочого дня непомітно надлишок готівки забирала собі для власних потреб, оскільки має багато боргів у зв`язку із хворобою членів родини. Визнає свою вину та розмір завданої матеріальної шкоди у сумі 451127,06 грн., яку має намір відшкодувати повністю. Просила врахувати її щире каяття, наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини та те що зробила для себе відповідні висновки. Цивільний позов визнає у повному обсязі.
Представники потерпілого ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, представником потерпілого ОСОБА_6 суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності,свої вимоги підтримує у повному обсязі. Потерпілим заявлено позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілого ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» матеріальної шкоди у сумі 451127,06 грн.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченої щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченої, судових витрат, цивільного позову.
Допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що події кримінальних правопорушень мали місце, вина обвинуваченої доведена повністю, її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України за першим епізодом, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та за усіма наступними епізодами за ч.3 ст.191 КК України , як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Згідно зі ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст.12 КК України правопорушення, інкриміновані обвинуваченій за ч.1 ст. 191 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину та за ч.3 ст.191 КК України до тяжкого злочину.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої яка: щиро розкаялася у вчиненому, вину визнала повністю, дала правдиві свідчення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченої, то вона раніше не судима, працює, одружена, має на утриманні наповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатора та лікаря-нарколога не перебуває. Негативної характеристики стосовно обвинуваченої суду не надано.
Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, позиції сторони обвинувачення та захисту суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.191 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.191 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю із застосуванням вимог ст.70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Враховуючи особу обвинувавеної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, суд проиходить до висновку про можливість звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
При вірішенні питання призначення остаточного покарання суд відхиляє позицію сторони захисту щодо застосування до обвинуваченої вимог ч.2 ст.69 КК України, яка передбачає, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки сдом враховується виходячі з наступного.
Пунктами 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено судам, що відповідно до вимог КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК, за якою підсудний визнаний винним..., та якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 ККУ не потрібно.
Отже, додатколве покарання, передбачене санкцією ч.ч.1,3 ст.191 КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є обов`язковим, обвинувачена вчинила злочини саме обіймаючи посаду касира, тому підстави для застосування до обвинуваченої вимог ч.2 ст.69 КК України відсутні.
В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілого ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» матеріальної шкоди у сумі 451127,06 грн., який підлягає задоволенню, оскільки під час судового розгляду позовні вимоги були доведені.
Керуючись ст. ст. 124, 128, 373,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.191 КК України, ч.3 ст.191 КК України та призначити покарання:
-за ч.1 ст.191 КК України у виді1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 (один) рік;
-за ч.3 ст.191 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Остаточно призначити ОСОБА_4 покарання на підставі вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо воно протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 22.12.2022 року.
Цивільний позов потерпілого ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальної шкоди у сумі 451127,06 грн. - задовольнити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1