Справа № 405/273/23
провадження № 1-кс/405/157/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000258 від 23.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.3 ст.332 КК України, про скасування арешту майна,

встановив:

13.01.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.12.2022 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене під час обшуку 21-22 листопада 2022 року в пункті обміну валют «Fin Union», розташованому за адресою: м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 5, зокрема, 30000 (тридцять тисяч) доларів США та 2042678 (два мільйона сорок дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів.

Проте, представник власника майна не погоджується з підставами накладення арешту, зокрема на вилучені гроші, та вважає їх необгрунтованими з тих підстав, що ухвалою слідчого судді від 17.12.2022, якою надано дозвіл на проведення обшуку в пункті обміну валют «Fin Union», розташованому за адресою: м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 5, не надавався дозвіл на вилучення грошей, а тому слідчий не мав підстав для їх вилучення. Також представником власника майна наголошується на тому, що вилучені гроші не мають статусу речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки не мають відношення до кримінального провадження. Вилучені та арештовані гроші отримані ОСОБА_4 в результаті здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем, який займається роздрібною торгівлею. Накладення арешту на вилучені під час обшуку гроші є втручанням у господарську діяльність ОСОБА_4 та ставить під загрозу подальшу діяльність ОСОБА_4 як фізичної особи підприємця.

У кримінальному провадженні, в рамках якого проводився обшук здійснюється за ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 332 КК України органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В свою чергу, органом досудового розслідування не надано жодних доказів відношення вилучено у ОСОБА_4 майна до осіб, яким повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та до кримінального провадження взагалі.

Після проведеного у ОСОБА_4 обшуку та вилучення у нього майна жодних слідчих дій з ним не проводилось, в тому числі на допит на його по цей час слідчий його не викликав.

За вказаних вище підстав представник власника майна вважає, що відсутні передбачені законом підстави для утримання вилученого у ОСОБА_4 майна під арештом.

Посилаючись на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, Конституції України, КПК та ЦК України, представник власника майна просить задовольнити клопотання про скасування арешту майна.

Представник власника майна клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, звернувся з заявою в якій просить розглянути клопотання про скасування арешту майна за його відсутності, обмежившись участю слідчого.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи те, що ст. 174 КПК України не забороняє здійснювати розгляд клопотання про скасування арешту майна за відсутності слідчого та/або прокурора, та те, що слідчий, прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за даної явки учасників кримінального провадження та наявними у справі матеріалами.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та матеріали, які були додані до нього, заслухавши представника власника майна, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчими СВ УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000258 від 23.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.3 ст.332 КК України, за фактом того, що група громадян України, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, організували канал та здійснюють незаконне переправлення громадян України, у тому числі військовозобов`язаних, через державний кордон України.

В період з 10 год. 52 хв. 21.11.2022 по 01 год. 54 хв. 22.11.2022, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2022 проведено обшук в пункті обміну валют «Fin Union», розташованому за адресою: м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 5, під час якого вилучено, зокрема, 30000 (тридцять тисяч) доларів США та 2042678 (два мільйона сорок дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.12.2022 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене під час обшуку 21-22 листопада 2022 року в пункті обміну валют «Fin Union», розташованому за адресою: м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 5, зокрема, 30000 (тридцять тисяч) доларів США та 2042678 (два мільйона сорок дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень. Метою накладення арешту було збереження речових доказів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За практикою ЕСПЛ будь-яка міра втручання у право власності повинна бути співмірною. Тому арешт майна має обмежуватися тим обсягом, який є чітко необхідним для досягнення конкретних профілактичних завдань, і метою будь-якого заходу втручання у право власності має бути суспільний інтерес в контексті конкретної справи (див. Рішення ЄСПЛ від 05.07.2001 у справі "Аркурі та інші проти Італії", параграф 5).

У пункті 167 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 (остаточне 02.06.2014) у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» (Заява № 19336/04) Європейський Суд підкреслив, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Так, з наданих матеріалів встановлено, що з моменту вилучення у ОСОБА_4 майна, тобто 21-22.11.2022 по день звернення з клопотанням про скасування арешту майна, тобто 13.01.2023 ОСОБА_4 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, жодних слідчих дій з ним не проводилось, про підозру не повідомлялось. Вказані твердження представника власника майна не спростовано стороною обвинувачення, тобто слідчим/та або прокурором, письмові заперечення в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, слідчим суддею наголошується, що саме на слідчого/та або прокурора покладається обов`язок доведення необхідності подальшого утримання майна під арештом, проте вони в судове засідання не з`явились, а від прокурора надійшла заява, у якій він просить розглянути клопотання про скасування арешту майна за його відсутності.

Більше того, з наявних в матеріалах справи податкових декларацій платника податку фізичної особи підприємця ОСОБА_4 вбачається, що за 1 квартал він отримав доходу 1362243,41 грн, за 6 місяць 1810466,16, за 7 місяць 1738504 грн. Отже, можливо дійти до висновку, що гроші, які були вилучені під час проведення обшуку та на які в подальшому ухвалою слідчого судді накладено арешт, враховуючи обсяг отриманого прибутку від підприємницької діяльності з урахуванням сплати обов`язкових платежів є співмірний з сумою грошей, яка була вилучена під час проведення обшуку. Окрім того, слідчим не надано доказів того, що це гроші набуті ОСОБА_4 в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших випадках, які визначені ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано доказів необхідності подальшого утримання тимчасового вилучено майна, а саме - грошей під арештом та можливість використання вилучених та арештованих грошей як доказу у кримінальному провадженні, тривалість досудового розслідування, можливі негативні наслідки подальшого утримання грошей фізичної особи підприємця для його господарської діяльності, слідчий суддя вважає, що у застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, та приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000258 від 23.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.3 ст.332 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.12.2022 по справі №405/6133/22, провадження №1-кс/405/3085/22, а саме з: 30000 (тридцять тисяч) доларів США та 2042678 (два мільйона сорок дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000258 повернути ОСОБА_4 вищевказане майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7