Справа № 626/2397/22
Провадження № 1-кс/626/1073/2022
УХВАЛА

14 грудня 2022 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання заступник начальника СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Зачепилівка, Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області: 20.05.2010 року за ч. 1, 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.05.2011 за ч. 3 ст.15. ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.11.2013 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 2 місяців 13 днів позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Красноградського РВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з начальником Зачепилівського відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період з 08.12.2022 по 09.12.2022, незаконно перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом відгинання цвяхів з віконної рами, зняв вікно та проник до гаражу. Шляхом відгвинчування металевих гайок, якими був закріплений навісний замок, відчинив вхідні ворота до гаражу, після чого сів до салону транспортного засобу ВАЗ 21070, 2002 року випуску,державний номер реєстрації НОМЕР_1 .,який належить потерпілому ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_6 за допомогою ключа запалювання, який знаходився у автомобілі, завів транспортний засіб та виїхав з двору. Таким чином, своїми незаконними протиправними діями, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду.

ОСОБА_6 на автомобілі марки ВАЗ 21070, 2002 року випуску,державний номер реєстрації НОМЕР_1 .,який належить потерпілому ОСОБА_8 з місця злочину зник та направився в м. Дніпро, де 11.12.2022 був зупинений співробітниками патрульною поліції УПП в Дніпропетровській області.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.286 КК України. 09.12.2022 року вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2ст.289 КК України

Прокурор просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слід врахувати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, тому що є відповідні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою провину за ч.2 ст.289 КК України не визнав та зазначив, що купив транспортний засіб в особи яку назвав слідчому під час допиту. Заперечив здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом , що наледить потерпілому ОСОБА_8 . Просив застосувати до нього менш сувору міру запобіжного заходу. Захисник клопотала про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку: органом досудового розслідування Красноградського РВП ГУНП в Харківській області 09.12.2022 року за заявою ОСОБА_8 внесена інформація за № 0000777 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручене 13 грудня 2022 року, проведено обшук, допитано свідків.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров"я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключного у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України .

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він є громадяниним України, має зареєстроване та постійне місце проживання, родину, згідно відомостей про попередні судимості та притягнення до кримінальної відповідальності звільнився 28.01.2016 року за відбуттям строку покарання. З цих підстав, є незначним ризик того, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду або вчинить інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд звертає увагу, що не надано доказів того, що існують ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання щодо переліку обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного, слідчий суддя також враховує тяжкість, предмет та спосіб вчинення кримінального правопорушення, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, достатність запобіжного заходу для запобігання ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

У відповідності до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням всього викладеного, слідчий суддя вважає, що не надано достатніх доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу як взяття під варту і можливо застосувати стосовно ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід. На думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, відповідно до якої обов"язки, передбачені частиною пятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а також враховуючи положення ст. 219 КПК України, строк дії покладених на підозрюваного обов`язків слід визначити до 10 лютого 2023 року.

На підставі ст.ст.176,177,178,181,183,184,193,194,196,309 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 10 лютого 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками; цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , .

Встановити строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 до 10 лютого 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники поліції, що здійснюють контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з"являтися у житлове приміщення цієї особи, вимагати надавати будь-яких пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1