УХВАЛА

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 368/3/21

провадження № 51-1551 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо нього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

При цьому, даною ухвалою ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого судом строку на усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху засуджений надав заяву, яка за змістом є касаційною скаргою, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунув.

Зокрема, ОСОБА_1 не усунув порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, за змістом наданої касаційної скарги ОСОБА_1 знову таки не зазначає жодної підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, передбаченої ч. 1 ст. 438 КПК України та не наводить, за відповідною підставою, конкретних доводів та аргументів, з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу, з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Також, надана на усунення недоліків касаційна скарга не містить сформульованої вимоги до суду касаційної інстанції щодо того, яке рішення має ухвалити суд за наслідками розгляду його касаційної скарги, що свідчить про не усунення порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Окрім цього, засудженим не додано до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду, що свідчить про неусунення порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_1 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4