Справа №712/2595/21
Провадження №1-кп/712/282/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 22.01.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Хрустальний (Красний Луч), українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у період з березня 2020 року по 25.11.2020, перебуваючи на тимчасово окупованій території населених пунктів Трьохізбенка Новоайдарського району, Алчевськ, Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, який підконтрольний представникам терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), утвореної в травні 2014 року у м. Луганську, і яка, відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною організацією, будучи бійцем незаконних збройних формувань «ЛНР», бере участь у терористичній організації та сприяє її діяльності.

Учасники терористичної організації «ЛНР» на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчиненням інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР».

Так, з березня 2020 року по 25.11.2020 ОСОБА_6 , діючи умисно, достеменно усвідомлюючи незаконність діяльності терористичної організації «ЛНР», яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, діючи з корисливих мотивів, приймав участь у діяльності одного з незаконних збройних формувань «ЛНР».

ОСОБА_6 займав посаду командира відділення «ІНФОРМАЦІЯ_4 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР» та мав військове звання старший сержант. До його обов`язків входило керування відділенням, організація несення чергувань особовим складом, забезпечення особового складу зброєю та харчуванням, протистояння Збройним Силам України. Вказаними діями він брав участь у терористичній організації «ЛНР» та сприяв діяльності незаконного збройного формування, яке діє на тимчасово окупованій території Луганської області. 25.11.2020 ОСОБА_6 звільнили з військової служби у зв`язку з досягненням граничного віку.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, тобто участь у терористичній організації та сприяння її діяльності.

Згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2022 кримінальне провадження №0000005 від 22.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 здійснюється за відсутності обвинуваченого (in absentia), в порядку спеціального судового провадження.

Відповідно до ст.374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) були використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно вимог КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 про час та дату, місце проведення всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Соснівського районного суду м. Черкаси. Інтереси ОСОБА_6 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві, так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- листом заступника начальника відділу контррозвідки Управління СБ України в Черкаській області ОСОБА_7 від 06.02.2020 №785 щодо встановлення осіб, які приймають участь та сприяють діяльності т.зв. «4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР», з`ясування номерів мобільних телефонів, встановлення організацій, де можуть знаходитись їх офіційні фотознімки. У вказаному листі містяться відомості про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, моб. тел. НОМЕР_1 , офіційні фотознімки ОСОБА_6 знаходяться в АТ «Приватбанк»;

- протоколом огляду від 26.02.2020, згідно якого проведено огляд інформації, розміщеної в публічному доступі мережі Інтернет стосовно ОСОБА_6 . За результатами пошуку виявлено, що стосовно ОСОБА_6 наявна інформація на сайті «Миротворець». На сайті зазначено, що останній є бойовик НЗФ т.зв. «Милиция ЛНР» (4 отдельная бригада) та «группа быстрого реагирования «Бетмен» 1 территориального батальона при 2 МСБ 4 бригады народной милиции «ЛНР». Крім того, на сайті зазначено, що « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивний « ОСОБА_6 », моб. тел. НОМЕР_1 , уродженець м. Красний Луч, проживає: АДРЕСА_1 , освіта середня, одружений - ОСОБА_9 , (моб. тел. НОМЕР_2 ), у підрозділі з 02.02.2015, з 01.10.2014 перебував у ІНФОРМАЦІЯ_3, володіє стрілецькою зброєю, АГС, військова спеціальність - стрілець, брав участь у бойових діях в районі н.п. Чорнухине»;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 26.03.2020, згідно з яким старший слідчий СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_10 у приміщенні Черкаського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» отримав тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: копії фотокартки ОСОБА_6 , копії паспорта ОСОБА_6 , копії анкети ОСОБА_6 ;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.04.2020 з додатком (оптичний диск), згідно з яким знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон України», абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , у період з 18.02.2020 по 10.04.2020. В телефонних розмовах з різними особами (дружина, невідомі бойовики, невідомі особи) ОСОБА_6 розповідає, що він перебуває на військовій службі, негативно висловлюється про Укропів, розповідає про зброю, сгорівші бліндажі, поранених солдат;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22.06.2020 з додатками (оптичні диски), згідно з яким знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон України», абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , у період з 29.04.2020 по 20.06.2020. В телефонних розмовах з різними особами ОСОБА_6 розповідає, що він офіційно працює в першому взводі другому відділенні; спілкуються про миротворчі війська, підвищену мобілізацію; про Україну, яка «заходить далеко» і її будуть «приземляти»;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.08.2020 з додатком (оптичний диск), згідно з яким знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон України», абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , у період з 02.07.2020 по 15.08.2020. В телефонних розмовах з різними особами ОСОБА_6 розповідає про своє перебування на передовій на Лимані (25.07.2020); про те, що він збирається вересні у відпустку, буде в Луганську, буде по воєнторгам їздити (11.08.2020); повідомляє бійців про чергування в батальйоні в понеділок та необхідність прибуття (15.08.2020); інші. 14.08.2020 на номер НОМЕР_1 зателефонували з Приватбанка відповів чоловік та повідомив, що цей телефон належить ОСОБА_6 , але він зараз зайнятий.

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.12.2020 з додатком (оптичний диск), згідно з яким знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон України», абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , у період з 10.11.2020 по 27.12.2020. В телефонних розмовах з різними особами ОСОБА_6 розповідає про те, що його викликали в казарму, завтра в Луганськ на медкомісію повезуть (24.11.2020); він звільнений в запас, збирає документи для оформлення пенсії, подав клопотання про відновлення на службі (28.11.2020, 10.12.2020, 11.12.2020, 18.12.2020, 20.12.2020); в розмові з військоматом ОСОБА_6 повідомляє, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до 25.11.2020 служив в ІНФОРМАЦІЯ_4, і був звільнений за віком, мав звання старший сержант командир відділення (10.12.2020), інше.

Аудіозаписи розмов до протоколів негласних слідчих (розшукових) дій досліджувались під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено, що особа, яка зафіксована матеріалами негласних слідчих дій, є ОСОБА_6 і саме він протягом тривалого часу користується абонентським номером НОМЕР_1 .

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності від 15 листопада 2000 року зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до пункту «а» ст.2 цієї Конвенції, організована злочинна група означає структурно оформлену групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів або злочинів, визнаних такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.

Поняття терористичної організації визначено в ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003, відповідно до якої це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також, відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону, терористична діяльність - діяльність, яка охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Тобто, терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ч.ч.1-3 ст.258-3 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому, суд враховує також Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VIII, в якому «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23 грудня 2005 року №13 роз`яснив, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для зайняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п.13 даної Постанови, вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Таким чином, державним обвинуваченням доведено, що «ЛНР», у складі якого діяло незаконне збройне формування «16 БТРО 4 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР» є терористичною організацією.

При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_6 усвідомлював, що так звана «ЛНР» та інші незаконні збройні формування, які структурно входить до силового блоку терористичної організації «ЛНР», діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаних терористичних організаціях.

Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, адже його винуватість підтверджується вище проаналізованими як прямими, так і не прямими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшує або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 .

Виконання вироку в частині затримання покласти на Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Суддя ОСОБА_1