Справа №: 1-283/09
провадження №: 1-в/398/25/23
УХВАЛА

Іменем України

"05" січня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія заяву ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2022 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 про зняття арешту з майна.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2008 р. Постановою б/н від 28.05.2009 Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області у рамках розслідування кримінальної справи за ч. 3 ст. 185 КК України на вищевказану квартиру було накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8821709. Вказана справа закрита, вирок Олександрійського міськрайонного суду від 27.07.2009 по справі №1-283/09 виконаний. На підставі постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.08.2011 ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання. Вказаним вироком не було вирішено питання про зняття арешту з майна. У свою чергу, арешт, накладений на майно перешкоджає йому як власнику реалізовувати гарантоване законом право володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У зв`язку з чим просить скасувати накладений арешт.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник заявника подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, свої вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Вивчивши заяву та ознайомившись із додатками доданими до нього, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого ОСОБА_5 , державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстровано в реєстрі за №1-1248 (а.с.7).

Постановою б/н від 28.05.2009 Олександрійський МВ УМВС України у Кіровоградській області накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 (а.с.8).

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.07.2009, справа №1-283/09, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с.12-13).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.08.2011, справа №5-164/11, ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду від 27.07.2009 за ст. 185 ч. 3 КК України (а.с.14).

Згідно з положеннями п. 9 Розділу XI Перехідних положень чинного КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року.

Зокрема, відповідно до статті 126 КПК України 1960 року (в редакції, чинній на момент прийняття рішення про накладення арешту) арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ст. 253 КПК України 1960 р., прийнявши рішення про призначення справи до судового розгляду, суддя вирішує, зокрема, питання про заходи щодо забезпечення цивільного позову.

Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України 1960 р., постановляючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, питання що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Стаття 335 КПК України 1960 р., зазначає, що в резолютивній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені: прізвище, ім`я та по батькові підсудного; кримінальний закон, за яким підсудного визнано винним; покарання, призначене підсудному по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними; остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбуття покарання; тривалість іспитового строку, якщо застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням; рішення про цивільний позов; процесуальні дії або оперативно-розшукові заходи, проведені з порушенням законодавства, у разі їх виявлення; рішення про речові докази і судові витрати; рішення про залік попереднього ув`язнення; рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили і вказівка про порядок і строк оскарження вироку.

Згідно із ст. 404 КПК України 1960 р., якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства при звільненні особи від кримінальної відповідальності» звільняючи особу від кримінальної відповідальності суд або суддя має вирішити відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Згідно із ст. 409 КПК України 1960 р., питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України (1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України 2012 р. процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 539 КПК України 2012 року питання, що виникають під час та після виконання вироку суду вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, а також інших осіб, встановлених законом.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

У той же час, суддя керуючись наведеними вище принципами верховенства та справедливості, дійшов висновку, що, здійснюючи правосуддя на вказаних засадах, має перед усім забезпечити захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина.

За вироком суду, яким ОСОБА_3 засуджено за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, спеціальна конфіскація не застосовувалась, цивільний позов у справі не заявлявся, питання про скасування арешту майна не вирішувалось.

Беручи до уваги зазначене, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 щодо знаття арешту майна, котре належить останньому.

Керуючись ст. 409 КПК України (редакції 1960 року), п. 9 Перехідних Положень КПК України 2012 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі постанови Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області б/н від 28.05.2009, на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 (зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22 червня 2009 року за реєстраційним номером обтяження: 8821709).

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1