ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000941 від 18.11.2022 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді директора ДП «ДГ Забойщик» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року, було відмовлено у задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень, з покладенням на останнього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 5 лютого 2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказує, що у судовому засіданні наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування не було жодним чином підтверджено, а сам прокурор зазначив, що ОСОБА_8 завжди з`являться на виклик слідчого. Так само й ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, не був доведений. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки більшість свідків є працівниками підприємства, де він займає посаду директора, тобто є його підлеглими.

Вказує, що ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того, для запобігання даного ризику підозрюваного може бути відсторонено від посади.

Слідчий суддя врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків та чотирьох неповнолітніх дітей на його утриманні, а також враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, та враховуючи недоведеність прокурором та слідчим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти даному ризику, передбаченому ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не було оцінено обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його майновий стан.

Вказує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років зі штрафом від 500 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Зазначена стороною обвинувачення обставина, з якою не погодився суд першої інстанції, підвищує ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.

Також судом першої інстанції помилково не враховано доводи щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявних у підозрюваного можливостей знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на той факт, що органом досудового розслідування наразі не відшукано, підготований ОСОБА_8 документ (лист) Із реєстраційним № 72 від 11.04.2022, який містить візуально схожий підпис останнього та засвідчений печаткою, схожою на печатку ДП «ДГ «Забойщик» ДДСДС НААН», стосовно передачі земельних ділянок загальною площею 121 га (кадастрові номера: :02:001:0054 - 100 га; :02:001:0055-21 га) в тимчасове користування особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, терміном на 1 рік, що фактично суперечить наділеним повноваженням ОСОБА_8 , як директора зазначеного підприємства, останній може спробувати сховати, або знищити вказаний документ, а також, наприклад, чорнові записи або інші документи, що можуть свідчити про наявність щонайменше обізнаності ОСОБА_8 про факти незаконного зайняття земель державного підприємства третьою особою, з метою спотворення об`єктивної картини вчинення кримінального правопорушення, та спроби уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, прокурор зазначив, що при визначенні застави слідчим суддею в повній мірі не надано оцінку відповідним обставинам, не враховано майновий стан підозрюваного та його родини, розміру спричиненої підозрюваним шкоди, що в даному випадку становить 2 588 051, 19 гривень (два мільйони п`ятсот вісімдесят вісім тисяч п`ятдесят одну гривню дев`ятнадцять копійок), наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, очевидним є те, що розмір визначеної застави не здатний забезпечити унеможливлення настання хоча б того ризику, який зазначений слідчим суддею як доведений.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , розмір заподіяної шкоди, а також дані про останнього, його майновий та соціальний стан, судом першої інстанції відносно підозрюваного визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 гривень, що в даному випадку на думку сторони обвинувачення є не співмірним розміру спричиненої шкоди. Такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, є не справедливим, не здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 , та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши думки учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 18.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також вважав, що прокурором не доведена обставина, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчий суддя виходив з завдань кримінального провадження та мети застосування заходів його забезпечення, обставин, які стали підставою для висновку про наявність ряду ризиків, обставин порушення підозрюваним процесуального обов`язку, покладеного судом та ризиків, для запобігання яким на підозрюваного покладався відповідний обов`язок, презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу у разі порушення умов раніше застосованого запобіжного заходу, ефективності застосування запобіжного заходу з урахуванням фактичних обставин, співвідношення ефективності запобіжних заходів в контексті обставин цього провадження.

З урахуванням зазначених обставин в сукупності, а також позитивних відомостей стосовно особи підозрюваного, слідчий суддя вважав, що на час ухвалення рішення достатнім та найбільш ефективним запобіжним заходом у даному випадку буде застава, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, буде здатен забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Згідно даних, що характеризують його особу, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.

Крім того, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини, визначення суми застави, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава, передбачена в цій статті, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися відомостями про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при визначенні розміру застави, були дотримані вимоги міжнародного та національного законодавства, враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, відомості про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийнято обґрунтоване рішення про визначення ОСОБА_8 застави в розмірі визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо застосуванням стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.

Крім того, під час апеляційного перегляду на запитання головуючого, прокурор пояснив суду, що з моменту обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, останній не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що свідчить про те, що саме такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не містить доводів, які б не були досліджені слідчим суддею, внаслідок чого відсутні підстави для скасування судового рішення.

Також, апеляційна скарга не містить відомостей на підтвердження доводів неефективності застосування або недосягнення мети обраного запобіжного заходу у вигляді застави. Більш того, враховуючи дату постановлення оскаржуваної ухвали та по день її апеляційного перегляду, відсутні відомості щодо порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4