Справа № 729/739/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/196/23
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) матеріали кримінального провадження, внесеного 8 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2022 року щодо,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будище, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2022 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання:

- за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.07.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 12.07.2022 року..

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 : 14 450 грн. матеріальної шкоди, 250 000 грн. моральної шкоди, 29 500 грн. витрат на правову допомогу та 8 649 грн. 17 коп. на користь держави, за проведення експертиз.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Скасовано арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15.07.2022 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить переглянути вирок суду першої інстанції щодо нього, оскільки вважає суворим. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом не було взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання. А саме те, що він раніше не судимий, активно сприяв у розкритті кримінальних правопорушень, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та те, що він особисто викликав потерпілій карету швидкої допомоги та надавав останній первинну медичну допомогу.

Як встановлено судом першої інстанції, 08 січня 2022 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився разом із своєю співмешканкою ОСОБА_11 за місцем спільного мешкання в АДРЕСА_2 , де між ними, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс один удар металевою кочергою в області лівої тім`яної ділянки голови ОСОБА_11 , від чого остання впала та втратила свідомість, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани лівотім`яної ділянки голови, підшкірної гематоми правої гомілки, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

В подальшому ОСОБА_8 , діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачивши можливість настання наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в ході продовження конфлікту штовхнув потерпілу ОСОБА_11 , від чого остання впала та вдарилась лівою ногою об виступаючу дерев`яну поверхню, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертолюго-підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 21день.

Крім того, 11 липня 2022, близько 19 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем мешкання в АДРЕСА_2 із своєю співмешканкою ОСОБА_11 , де між ними, на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів помсти за виказані йому слова щодо стану сп`яніння та претензії з боку потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_11 та бажаючи їх настання умисно завдав потерпілій в загальній кількості близько 45-50 ударів дерев`яними милицями та обома руками в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, а саме: множинних переломів ребер (з права 2, 3, 4, 9 ребро подвійні переломи, 5,6,7,8,10 ребро одинарні переломи; зліва - 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребро одинарні переломи), перелом груднини, масивний крововилив у перикардіальну сумку та довколишні тканини, що відносно живої людини мають ознаки небезпеки для життя та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Перелом лівої ліктьової кістки, перелом правої ліктьової кістки, перелом у вигляді роздроблення кісток лівої долоні, перелом нижньої щелепи зліва, що як у своїй сукупності, так і кожне окремо за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості . Забійні різано-рвані рани обличчя, голови, правої кисті та правої гомілки, масивні зливні тотальні гематоми з розчавленням та розміщенням м`яких тканин обох передпліч, що за ступенем своєї тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 є сполучена травма із залученням декількох ділянок тіла, котра в свою чергу привела до травматичного шоку.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.128, ч.2 ст. 121 КК України у апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також і обтяжуючі покарання обставини, а саме: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення з особливою жорстокістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 призначено покарання за ст. 128, ч. 2 ст. 121, 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.

При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, але визнав та врахував як обставину, що пом`якшує покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, так і обставини, що його обтяжують, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, у зв`язку з чим, доводи ОСОБА_8 про зайву суворість покарання, позбавлені підстав.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3