ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1769/22 Справа № 315/90/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що рішення суду є несправедливим та необгрунтованим, в матеріалах провадження фактично відсутнє будь яке підтвердження вчинення ним інкримінованого злочину, а всі докази існують тільки на папері. Вказує на те, що він погодився і визнав інкримінований злочин, оскільки йому пообіцяли умовний термін покарання. Зазначає, що він виконував всі покладені процесуальні обов`язки при домашньому арешті, та через поганий стан здоров`я проходив обстеження у лікарні, звідки його і забрали.
Крім того вказує, що до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Оскаржуваною ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шістдесят днів, а саме до 16 липня 2022 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цьому обвинуваченому виключного запобіжного заходу, продовжують своє існування, а застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим передбачено суворе покарання, і є раніше судимою особою. При цьому враховано, що у провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини.

Учасники провадження до суду не з`явилися, про поважні причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та/або особисту участь в апеляційному розгляді не подавали, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження виключного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, а отже з метою уникнення покарання може переховуватись від суду та намагатися впливати на свідків. Про особливу вагомість цих ризиків свідчить і те, що ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні перебував у розшуку.

Також було грунтовно враховано, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим, в тому числі за корисливі посягання на чуже майно, та після звільнення з місць відбування покарання 12.08.2020 р. вже 29.12.2020 р. був повідомлений про підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що у сукупності з фактом неодноразового притягнення його у минулому до кримінальної відповідальності дає підстави грунтовно припускати, що з відбуття призначеного покарання він належних висновків для себе не зробив і має схильність до вчинення злочинів, що свідчить про існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того ОСОБА_6 є особою не працевлаштованою, легального та стабільного джерела доходу не має, та для забезпечення свого існування вчиняє корисливі злочини, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку.
З огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і те, що з часу обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 вони продовжують існувати і не зменшилися, суд першої інстанції прийшов до грунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого до цього обвинуваченого запобіжного заходу.

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують стійкість протиправної поведінки ОСОБА_6 , антисоціальну спрямованість його особи, і те, що запобігти доведеним ризикам можливо тільки шляхом продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого у своїй сукупності не спростовують наявність існуючих ризиків з переліку встановлених судом та є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на свою користь, та не можуть бути прийняті до уваги з огляду на вищенаведене.

У зв`язку з викладеними обставинами, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4