Справа № 216/7028/21
Провадження № 1-кс/216/655/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000040 від 20.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною скаргою, яку мотивував тим, що слідчий СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000040 від 20.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання владою посадовими особами Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області при вилученні земельних ділянок у СР ТДВ «ім. Б. Хмельницького» з метою одержання неправомірної вигоди, яким ОСОБА_3 завдано майнової шкоди у вигляді вартості придбаних нею земельних ділянок.
У зв`язку з цим 01 грудня 2021 року заявником було подано слідчому ОСОБА_5 клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілу з відповідними документами про право власності останньої на спірну земельну ділянку, однак постановою слідчого від 02 грудня 2021 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з підстав відсутності в матеріалах справи будь-яких даних на підтвердження заподіяння ОСОБА_3 шкоди. При цьому копію оскаржуваної постанови слідчого на неодноразові звернення було отримано лише 04 травня 2022 року.
За таких обставин скаржник вважає вказану постанову слідчого передчасною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просив поновити йому строк на оскарження вказаної постанови слідчого, скасувати її та зобов`язати слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в цьому кримінальному провадженні.
Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав і просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий СВ Криворізького РУП ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши слідчому судді матеріали кримінального провадження.
Вислухавши заявника, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку на оскарження рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, гарантованого статтею 24 КПК України, а також вільного доступу до правосуддя та реалізації положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід поновити строк на оскарження такого рішення слідчого як пропущений з поважних причин з огляду на наведені в скарзі обставини, які знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї скарги, а також відсутність у матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови.
Під час розгляду скарги встановлено, що слідчий СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000040 від 20.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання владою посадовими особами Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області при вилученні земельних ділянок у СР ТДВ «ім. Б. Хмельницького» з метою одержання неправомірної вигоди.
01 грудня 2021 року представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 було направлено слідчому ОСОБА_5 клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілу з відповідними документами про право власності останньої на одну із спірних земельних ділянок, яке 02 грудня 2021 року було отримано слідчим відділом і передано слідчому.
Постановою слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.
При винесенні цієї постанови слідчий виходив з того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували посилання та підтвердження заподіяння ОСОБА_3 шкоди, що не надає останній процесуальних прав потерпілого.
Не погодившись з такою постановою слідчого, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з цією скаргою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Оцінивши правомірність прийнятого слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя дійшов висновку, що таке процесуальне рішення слідчого не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону та суперечить загальним засадам і завданням кримінального провадження з огляду на таке.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями чч. 1-3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Наведена норма закону не пов`язує набуття статусу потерпілого в кримінальному провадженні з певним розміром завданої особі шкоди незалежно від її виду. Разом з тим, при визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути спричинена особі безпосередньо кримінальним правопорушенням, а також враховувати, що факт заподіяння такої шкоди може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду.
Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт, зокрема, наявність події кримінального правопорушення, шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву, а також причинний зв`язок між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою.
Водночас наведена норма закону передбачає для набуття особою статусу потерпілого одночасної сукупності таких умов як завдання їй злочином відповідної шкоди та подання заяви про вчинення щодо неї злочину або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У судовому засіданні встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом СР ТДВ ім. Богдана Хмельницького до голови Апостолівської РДА Дніпропетровської області про визнання протиправними дій і скасування рішень було визнано протиправними та скасовано (визнано нечинними) розпорядження голови Апостолівської РДА Дніпропетровської області від 27 березня, 20 липня та 19 жовтня 2012 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, визнано протиправними та скасовано (визнано нечинними) рішення голови Апостолівської РДА Дніпропетровської області про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, що розташовані на земельній ділянці на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Також указаною постановою було скасовано (визнано нечинними) державні акти про право власності на земельні ділянки, видані Апостолівською РДА Дніпропетровської області.
На підставі цієї постанови суду рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, позов першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 , третя особа - СР ТДВ ім. Б. Хмельницького, про витребування земельних ділянок було задоволено та витребувано у ОСОБА_3 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області земельні ділянки, що розташовані на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, оскільки вони вибули з володіння держави незаконно.
З наявних у матеріалах кримінального провадження копій договорів купівлі-продажу земельної ділянки випливає, що ОСОБА_3 було сплачено за вилучені в неї земельні ділянки - 1 155 553 грн (т. 4, а.к.п. 14-95).
За встановлених обставин слідчий суддя не може погодитись з висновками слідчого, які містяться в оскаржуваній постанові, оскільки вони не в повній мірі відповідають наведеним вимогам частин 1-3 ст. 55 КПК України.
З огляду на викладене слідчий суддя вважає слушними аргументи представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про передчасність і помилковість висновку слідчого, яким останній мотивував своє процесуальне рішення, правомірність якого перевіряється.
Отже, визнати оскаржувану постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Ураховуючи наведене, а також зважаючи на положення кримінального процесуального закону, які не передбачають прийняття окремого процесуального рішення про визнання потерпілим, та процесуальну самостійність слідчого, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а в задоволенні решти вимог скаржника - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А НО В И В:

Поновити адвокату ОСОБА_4 строк подання скарги на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000040 від 20.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000040 від 20.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - скасувати.
У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали складений та оголошений 31 травня 2022 року об 11.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1