Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/215/22

У Х В А Л А
17.08.2022 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві та в режимі відеоконференції: під час трансляції з приміщення ДУ Миколаївський СІЗО (обвинуваченого ОСОБА_4 ), матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, такі як, можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування і суду, скоєння нового злочину, незаконного впливу на свідків і потерпілу, не зменшилися.
Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала; захисник обвинуваченого послалась на те, що ризики стороною обвинувачення не доведені, обвинувачення не обгрунтоване; з урахуванням воєнного стану, через який життя обвинуваченого, який перебуває в умовах СІЗО, підвержене загрозі, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, виходячи із наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.152 КК України), а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.
Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи.
Встановлено також, що обвинувачений не одружений, дітей та родини не має, до затримання офіційно працевлаштований не був, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, зареєстрований у Миколаївській області, постійного місця мешкання у м.Миколаєві не має та під час вчинення інкримінованих злочинів до затримання мешкав за місцем мешкання родини потерпілої, у яких орендував житло..
Вищевикладені обставини, за думкою суду, в достатній мірі обгрунтовують ризик ухилення обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
На думку суду, у сукупності перелічені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, незважаючи на наявність у останнього місця реєстрації, свідчать про те, що ризики, враховані при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, а тому, в разі спливу строку тримання його під вартою чи застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж раніше обраного судом, він може вчинити спробу переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, тому суд погоджується з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність ризиків здійснення останніми вищевказаних дій у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, беручи, до уваги практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Шабалін проти Росії» від 19 жовтня 2014 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення), з метою попередження вищевказаних ризиків суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, задовольнивши клопотання прокурора.
Таким чином, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, вважаючи їх такими, що не спростовують встановлених судом вищезазначених ризиків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178,183, 314,331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 16.10.2022 року включно.
Копію ухвали направити начальнику СІЗО м. Миколаєва.
У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити за необгрунтованістю.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1