Справа № 442/583/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/256/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Згідно вироку суду, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України та призначено їй покарання у виді 80 годин громадських робіт, тобто засуджено до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Однак, ОСОБА_6 від відбування призначеного їй покарання громадських робіт умисно ухилилася.

Так, у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року, ОСОБА_6 30 листопада 2021 року прибула до Дрогобицького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де їй було роз`яснено порядок та умовами відбування цього покарання, повідомлено про стягнення, які можуть бути накладені за порушення умов відбування покарання, а також попереджено про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. За результатами бесіди ОСОБА_6 надала підписку, у якій власноручно зазначила про ознайомлення з вимогами щодо осіб, засуджених до покарання у виді громадських робіт.

У той же день, ОСОБА_6 , відповідно до пункту 4, Глави 2, Розділу 7 наказу Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, старшим інспектором Дрогобицького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 на руки під розписку було видано направлення на відбування призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року покарання у виді 80 годин громадських робіт в КП «Управитель «ЖЕО» Дрогобицької міської ради.

Однак, в порушення вимог ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_6 , будучи особою, засудженою до покарання у виді громадських робіт, до відбування покарання віднеслась неналежним чином, без поважних причин у період з 01 грудня 2021 року по даний час у КП «Управитель «ЖЕО» Дрогобицької міської ради не з`явилась, із 80 годин громадських робіт, призначених їй вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року, не відпрацювала жодної.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що призначене ОСОБА_6 покарання є надто суворим.

Зазначає, що ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт, згідно ч.2 ст. 389 КК України, карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Наголошує, що у даному випадку обвинуваченій не може бути призначено жодне покарання із визначених санкцією інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки арешт і обмеження волі не застосовується, зокрема, до вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, а у ОСОБА_6 є троє дітей, крім цього, є імовірність, що остання вагітна.

Вважає, що якщо відсутнє покарання, то відсутній і склад кримінального правопорушення.

Просить скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року відносно ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй проступку за обставин, встановлених досудовим розслідуванням і викладених у вироку, постановленому в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорював.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, а саме, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Санкцією вищезазначеної частини статті, визначено два альтернативні види покарання арешт на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджено до трьох місяців арешту.

Разом з тим, згідно ч.3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років, а обмеження волі, у відповідності до вимог ч.3 ст. 61 КК України, не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Так, згідно наданої при апеляційному перегляді справи захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_7 на адвокатський запит копії відповіді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_10 , ОСОБА_6 має трьох дітей, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Крім цього, захисником додано копії свідоцтв про народження ОСОБА_13 і ОСОБА_12 . Наведене, свідчить про наявність у обвинуваченої ОСОБА_6 дітей віком 9, 5, 3 років.

Враховуючи вищезазначене та з огляду на положення ч.3 ст. 60 і ч.3 ст. 61 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку, ні покарання у виді арешту, ні у виді обмеження волі, які передбачені санкцією інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 389 КК України кримінального правопорушення, не може бути призначене.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, апеляційна скарга сторони захисту підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченої ОСОБА_6 зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.
Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст. 389 КК України, без призначення покарання.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4