Справа № 478/868/22 Провадження № 1-кп/478/70/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
04 жовтня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участю секретаря : ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Казанка, Миколаївської області, громадянки України, українки, освіти базової середньої, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 20.08.2022 року о 19:00 годині, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, та продовжено, відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, перебуваючи з дозволу власника в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув, а ОСОБА_7 вийшов з будинку, таємно викрала мобільний телефон марки "TECNO POP 3", ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 1 679 (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень 30 копійок, який належав ОСОБА_6 , при цьому, витягнувши з нього сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», яку залишила на підвіконні в приміщенні будинку, після чого разом із викраденим мобільним телефоном покинула територію зазначеного домоволодіння.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 1 679 (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень 30 копійок.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ознаками якого є таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненє в умовах воєнного стану.
28.09.2022 року між прокурором та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачена беззастережно визнала свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченый має бути призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі. На підставі положень ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один ) рік з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч. 4 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
До суду надана заява потерпілого ОСОБА_6 , який не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 , претензій до неї не має, оскільки шкода йому відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, тому просить призначити обвинуваченій покарання без реального позбавлення волі.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, думку потерпілого ОСОБА_6 , висловлену ним в заяві , яка надана до суду, в якій він не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Права ОСОБА_4 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.
Тому суд вважає, що дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченоъ, яка в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на даний час працює по найму, відшкодувала шкоду потерпілому в повному обсязі, наявності обставин, які пом`якшують покарання, які суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який претензій до обвинуваченої не має, просить призначити покарання обвинуваченій без реального позбавлення волі. Тому оскільки сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення ОСОБА_4 слід призначити узгоджене в угоді покарання, суд вважає можливим призначити їй покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода відшкодована в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України
Процесуальні витрати по справі відсутні .
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один ) рік з покладанням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази по справі : мобільний телефон марки "TECNO POP 3", ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який повернуто потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну росписку, залишити останньому, як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч. 3 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1