Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/27/22
Справа № 738/46/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника МВК-91 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення Менського районного суду Чернігівської області, ДУ "Менської виправної колонії (№ 91) - спільне подання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» та спостережної комісії Менської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоцкино, Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого,
засудженого 31.05.2017 Московським районним судом м. Чебоксари Чуваської Республіки за п.п «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г», ч. 4 ст. 228.1; ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 69 КК РФ до 12 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Зараховано в строк відбування покарання попереднє тримання під вартою з 12.05.2015 по 30.05.2017. Ухвалою судової колегії по кримінальних справах Верховного Суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 вирок залишений без змін. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду Чуваської Республіки від 12 вересня 2017 року приведено у відповідність із законодавством України, визначено положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним, а саме: ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України. Визначено засудженому ОСОБА_5 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017, з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду Чуваської республіки від 12.09.2017 у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 72 КК України строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу затримання з 12.05.2015, в строк відбування покарання зарахувавши термін перебування його під вартою з 12.05.2015 по 12.09.2017 включно з розрахунку: оди день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі. 09.01.2020 ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 змінено, вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність із законодавством України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 68 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині ухвала залишена без змін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року до канцелярії Березанського міського суду Київської області з Менського районного суду Чернігівської області за підсудністю згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» надійшло вказане подання.
Так, начальник ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» та голова спостережної комісії Менської міської ради внесли спільне подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він станом на дату проведення комісії відбув ѕ строку призначеного йому судом покарання, за час перебування в місцях позбавлення волі має 96 стягнень (СІЗО), які погашені у встановленому порядку,та має два заохочення, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник ДУ "Менська виправна колонія (№ 91)» ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 , Захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_3 подання підтримали, просили його задовольнити.
Представник спостережної комісії про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином у порядку, встановленому ч. 5 ст. 539 КПК України, до суду не з`явився.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст.539 КПК України).
З урахуванням викладеного та думки учасників судового розгляду було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника спостережної комісії.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, копії документів з особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1, 2, п. 3 ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Така ж позиція висвітлена у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 31.05.2017 Московським районним судом м. Чебоксари Чуваської Республіки за п.п «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, , п.п. «а», «г», ч. 4 ст. 228.; ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 69 КК РФ до 12 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Зараховано в строк відбування покарання попереднє тримання під вартою з 12.05.2015 по 30.05.2017. Ухвалою судової колегії по кримінальних справах Верховного Суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 вирок залишений без змін. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду Чуваської республіки від 12.09.2017 приведено у відповідність із законодавством України, визначено положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним, а саме: ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України. Визначено засудженому ОСОБА_5 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017, з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду Чуваської республіки від 12.09.2017 у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 72 КК України строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахується з часу затримання з 12.05.2015, в строк відбування покарання зарахувавши термін перебування його під вартою з 12.05.2015 по 12.09.2017 включно з розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі. 09.01.2020 ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 змінено, вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність із законодавством України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 68 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині ухвала залишена без змін (а.с. 14-22; 23-25; 27-29; 30-32).
Початок строку - 12 травня 2015, кінець строку - 12 січня 2025. 3/4 строку покарання відбув 12.01.2022. На час розгляду справи судом відбув 09 років 03 місяці 28 днів від призначеного покарання.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення (а.с. 8-11), за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 96 разів застосовувалися заходи стягнення (СІЗО), які погашені у встановленому законом порядку, та 2 рази застосовувалися заходи заохочення у 2020 та 2021 роках.
З постанови № 5 засідання спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області від 21 січня 2022 року вбачається, що спостережна комісія постановила погодити застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с. 13).
З характеристики на засудженого від 17.01.2022 вбачається, що ОСОБА_5 в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» відбуває покарання з 18.10.2019, працевлаштований на швейній дільниці установи. До покладених на нього обов`язків відноситься добре. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи. Доручене майно установи використовує лише за призначенням. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов у гуртожитку відділення згідно черговості. До виконання робіт відноситься посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує. З представниками адміністрації ввічливий та чемний. На зроблені зауваження реагує належним чином. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них посередньо. Згідно вироку суду позову не має. (а.с. 5-7).
Як вбачається з довідки № 3/3с-22 від 13.01.2022, виданої планово-виробничим відділом ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 91)» на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання в ДУ «Менська ВК (№ 91)» залучався до суспільно корисної праці на швейну дільницю. Засуджений ОСОБА_5 до роботи ставиться добре. Відвідує робоче місце на швейній дільниці регулярно. Поставлені завдання виконує сумлінно та якісно (а.с. 33-34).
Крім того матеріали справи містять скан-копію довідки № 3/3с-22 від 03.05.2022, виданої планово-виробничим відділом ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 91)» на засудженого ОСОБА_5 , з якої слідує, що останній за період відбування покарання в ДУ «Менська ВК (№ 91)» залучався до суспільно корисної праці на швейну дільницю (період з листопада 2019 року по квітень 2022 року (а.с. 102-103).
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Вказане слід розуміти, як поведінку та ставлення до праці засудженим протягом всього часу відбування ним покарання, а не якогось певного періоду.
ОСОБА_5 за час відбування покарання довів, що став на шлях виправлення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
З досліджених документів та з отриманих пояснень учасників судового розгляду суд приходить до висновку, що позитивні зміни в особистості ОСОБА_5 з моменту його засудження відбулися, він має 2 (два) заохочення, висловив та реалізував своє бажання працювати.
Аналізуючи отримані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від невідбутої частини покарання у виді 02 (двох) років 08 (восьми) місяців 02 (двох) днів позбавлення волі за вироком
Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 та ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.01.2020.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1