08.08.2022 363/2052/22
ВИРОК
08 серпня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт Димитрове м. Олександрія Кіровоградської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про примирення між підозрюваним та потерпілим.
Судом встановлено, що 24.12.2021 приблизно о 19.00 год. за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , який проживав у потерпілого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_5 наніс п`ять ударів кулаком правої руки в потиличну частину голови та обличчя, один удар дерев`яним табуретом в область голови, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості.
23.07.2022 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. За умовами цієї угоди сторони, потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України, узгодили покарання, яке має понести ОСОБА_5 , а саме покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення не заявляв.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального кодексу України щодо узгодженої міри покарання з урахуванням загальних засад призначення покараннь.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату непрацездатності менш як на третину.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення судом не встановлено, приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України,
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 23.07.2022, затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1