Cправа №505/3228/22
Провадження №1-кс/505/1223/2022
УХВАЛА
Іменем України
15.10.2022 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільськ Одеської області клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Котовського району Одеської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , немаючого місця реєстрації, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, офіційно непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості,
підозрюваного у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000802 від 13.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000802 від 13.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 13.10.2022 ОСОБА_6 близько 05 години, прямуючи вулицею Перемоги в селі Бочманівка Подільського району Одеської області в напрямку села Чубівка, достовірно знаючи, що на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 зберігається мопед марки «Альфа», двигун якого приводиться в дію без ключа, в цей час в нього виник злочинний намір заволодіти вказаним мопедом, який належить ОСОБА_7 з метою його використовувати в особистих цілях для пересування.
В той же день та час, точного часу в ході досудового слідства встановити не вдалось за можливе, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник через закриту хвіртку до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки з-під навісу таємно, з корисливих мотивів, повторно, діючи всупереч волі власника транспортного засобу, заволодів мопедом торгової марки «Альфа» червоного кольору номер рами НОМЕР_1 рік випуску НОМЕР_2 , викотивши мопед з вказаного подвір`я на вулицю, де привів в дію двигун вказаного мопеду за допомогою тумблера та ніжки кікстартеру, чим призвів його в рух та поїхав на ньому в напрямку села Чубівка, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення з транспортним засобом зник розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинений повторно, поєднаному з проникненням в інше сховище.
14.10.2022 о 03 годині 25 хвилин ОСОБА_6 , згідно ч.4 ст.208 КПК України було затримано співробітниками поліції після вчинення злочину, а саме, незаконного заволодіння мопедом марки «Альфа», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , рік випуску 2009, належного ОСОБА_7 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який показав, що з травня місяця 2022 рок він володіє мопедом марки «Альфа» червоного кольору номер рами НОМЕР_1 рік випуску НОМЕР_2 , який в нічний час залишає на території свого подвір`я під навісом, 14.10.2022 року він виявив що його мопед викрала не відома особа.
- протоколом огляду від 13.10.2022 року в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав мопед торгової марки «Альфа», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , рік випуску 2009, який на території його подвір`я лишив на зберігання його товариш ОСОБА_6 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 13.10.2022 року його знайомий ОСОБА_6 приїхав до його будинку в с. Мала Кіндратівка Подільського району Одеської області на мопеді марки торгової марки «Альфа» червоного кольору, розповів при тому що придбав вказаний мопед;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , мешканця с. Петрівка Подільського району, Одеської області, який показав що близько 11 години до нього мопедом марки «Альфа» червоного кольору;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила покази ОСОБА_10 ;
- довідкою-характеристикою підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якої ОСОБА_6 не має роботи, неодружений, характеризується не досить позитивно, зловживає спиртними напоями, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
14 жовтня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження №-0000802 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше сховище.
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:
-передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний усвідомлює, що, санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній одразу після скоєння даного злочину зник, переховувався від працівників поліції, а також те, що ОСОБА_6 вже притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, а саме, в межах кримінального провадження №-0000602 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, та він переховується від органів досудового розслідування, через що 13.10.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинене через те, що ОСОБА_6 переховується та оголошений був в розшук.
-передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому що, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні шляхом залякування або вмовлянням для зміни їх показів в свою користь;
-передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше вчинив аналогічні кримінальні правопорушення вже притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, а саме, в межах кримінального провадження №-0000602 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, та він переховується від органів досудового розслідування, через що 13.10.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинене, а останнього оголошено в розшук.
Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у своєї сукупності (позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, вказаний запобіжний захід не виключає можливості здійснення впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що підозрюваний фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , немаючого місця реєстрації, що унеможливлює перебування підозрюваного ОСОБА_6 , під домашнім арештом за місцем фактичного проживання.
Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо заявленого слідчим клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого слідчим клопотання, натомість просив застосувати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №-0000802 від 13.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
14.10.2022 о 03 годині 55 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.
14.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Вищезазначені встановлені обставини, дають достатні підстави стверджувати про неможливість у разі не обрання запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечити належним чином виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню вищезазначених ризиків.
Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.
Вважаю, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».
При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ у справах «Штепа проти України» від 24.10.2019 за заявою №16349/17, «Войкін проти України» від 27.03.2018 за заявою №47889/08, ухвали про неприйнятність «Роман Іванович Гарєєв проти України» від 05.07.2018 повторне зазначення в ухвалі тих самих ризиків з обґрунтуванням продовження їх існування не становитиме порушення права на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.
Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При цьому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, , а також те, що ОСОБА_6 вже притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, а саме, в межах кримінального провадження №-0000602, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, у розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 28.08.2022 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень (60 х 2600 = 156000).
За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.12.2022, включно.
Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 03 годині 25 хвилин 14.10.2022.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 03 годині 25 хвилин 13.12.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 14.10.2022 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень (60 х 2600 = 156000).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;
-не залишати місце постійного проживання, цілодобово, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;
-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1