Справа № 275/304/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів Житомирської області матеріали кримінального провадження №0000041 за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костовці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 21.04.2021 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ст. 126 - 1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до обвинувального акту, 17 березня 2021 року близько 18 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся до будинку за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у будинку, між ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та реалізуючи його, умисно схопив обома руками за кисті обох рук ОСОБА_4 та штовхнув таким чином, що наніс обома руками удари по обличчю потерпілій ОСОБА_4 .. Від вчинених ОСОБА_6 дій потерпіла ОСОБА_4 впала на диван.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців обох верхніх кінцівок та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1ст. 125 КК Україн - як умисні дії, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні.

31.03.2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена по даному кримінальному провадженню № 0000041 угода про примирення, згідно якої потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_6 з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, про перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілої ОСОБА_4 .

Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор, потерпіла та представник потерпілої також не заперечували проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку. Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_6 встановлена в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_4 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_6 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання за вказаний кримінальний проступок, тобто 200 годин громадських робіт.

Також встановлено, що 21.04.2021 року Брусилівським районним судом Житомирської області ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України та роз"яснень , що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 " Про практику призначення судами кримінального покарання " вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.04.2021 року стосовно ОСОБА_6 має виконуватися самостійно.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_6 , буде відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, ч. 7 ст. 474 , 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31.03.2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000041.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.04.2021 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання - виконувати самостійно..

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Житомимрського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1