Ухвала

Іменем України
28 квітня 2022 року

м. Київ
справа № 619/2449/19

провадження № 51 5985 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 6 років 7 місяців з конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № 6691 від 28 березня 2019 року 4 710 грн.; № 10282 від 29 травня 2019 року 4 710 грн.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_4 без зміни.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишено без руху і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Копію зазначеної ухвали невідкладно було надіслано засудженому, і згідно із даними розписки копію цієї ухвали він отримав 18 січня 2022 року.
Проте засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. Нової касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 станом на 28 квітня 2022 року до Верховного Суду не надходило.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3