ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/363/22 Справа № 694/1646/22 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2022 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, та зобов`язання уповноважених осіб Звенигородської окружної прокуратури внести зазначені відомостідо ЄРДР,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено з посиланням, зокрема, на те, що заява скаржника про подію кримінального правопорушення не містить відомостей про обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить про її скасування та передачу скарги на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки скаргу протиправно розглянуто за його відсутності. Вказує, що слідчого суддю по телефону він завчасно повідомив про необхідність відкладення судового розгляду у зв`язку з хворобою, однак розгляд скарги відбувся за його відсутності, що є порушенням вимог процесуального законодавства. Предметом оскарження до слідчого судді була бездіяльність органів прокуратури в той час як слідчий суддя помилково вказав, що оскаржується бездіяльність працівників поліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, який подану апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній мотивів, вивчивши матеріали провадження та надані скаржником докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

При розгляді справи встановлено, що до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області 14.09.2022 надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області з вимогами про зобов`язання уповноважених осіб Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області у порядку ст. 214 КПК України внести до ЄРДР такі відомості:

- за ч.1 ст.367 КК України за фактом умисного допущення службової недбалості приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , яка 15.07.2014 під час перевірки зібраного пакету документів на прийняття спадщини по заявах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі підробленого дублікату свідоцтва про право власності житлового будинку на ОСОБА_10 умисно не повідомила правоохоронні органи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги ЦК України;
- за ст.365-2 КК України, за фактом зловживання повноваженнями особи, які надають публічні послуги приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , яка видала свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2014 за №4336 на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , чим порушила вимоги ЦК України;
- за ст.367 КК України за фактом умисного допущення недбалості приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , що полягає у невнесенні згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.04.2015 в справі №694/2110/14-ц та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2015 змін в свідоцтво про право на спадщину та змін до відповідного запису в Єдиному державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги ст.18 ЦПК України.
Також ОСОБА_6 слідчому судді заявлено ряд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 12.09.2022 ОСОБА_6 було подано до Звенигородської окружної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом ОСОБА_7 при оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті його батька в 1993 році, на ім`я його брата ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 вважає, що нотаріусом при оформленні спадщини вчинено ряд кримінальних правопорушень про які мають бути внесені відповідні записи в ЄРДР.

Станом на час розгляду скарги заявник не отримав жодної відповіді від правоохоронних органів, зокрема, щодо внесення чи наслідків розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак заявник вважає незаконною бездіяльність посадових осіб прокуратури по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що складає суть поданої до слідчого судді скарги.

Так відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стверджувати про те, що всі відомості, які містяться у заявах і повідомленнях, що надходять до слідчого чи прокурора, про порушення кримінального провадження мають автоматично вноситися в ЄРДР підстав не має, оскільки такі звернення мають обов`язково містити дані саме щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Додатково апеляційний суд враховує, що реєстрація заяви органом досудового розслідування не тотожна реєстрації відомостей такої заяви в ЄРДР.

За обставин даної справи апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_6 , адресована Звенигородській окружній прокуратурі Черкаської області, не містить відомостей, які б вказували на вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_7 кримінального правопорушення при оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті батька заявника в 1993 році, адже вона стосується незаконності, за доводами скаржника, оформлення зазначеної спадщини братом скаржника на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , відтак відповідні правовідносини стосуються цивільного спору при розгляді якого суд має надати оцінку обґрунтованості доводів скаржника щодо відсутності підстав для оформлення права на спадкове майно, у тому числі, здійснених нотаріусом дій з цією метою, що свідчить про правильність висновків слідчого судді в цій справі.

Долучені скаржником до скарги, адресованої слідчому судді, докази, а саме: лист служби у справах дітей Черкаської ОДА від 18.01.2021 щодо неможливості реєстрації місця проживання дитини скаржника за адресою АДРЕСА_1 ; рішення Звенигородського районного суду від 29.04.2015 та рішення апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно, самі по собі не свідчать про те, що в діях приватного нотаріуса ОСОБА_7 наявний склад кримінальних правопорушень, про вчинення яких стверджує заявник.

Натомість зазначені документи свідчать про наявність цивільно-правових відносин щодо оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті батька скаржника у 1993 році, спір у яких вирішувався у судовому порядку.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на нові обставини, які б вказували на помилку у вирішенні скарги на бездіяльність посадових осіб прокуратури слідчим суддею, оскільки не доводить, що адресована прокуратурі заява містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення, отже скаржником не спростовано правильність наданої прокуратурою оцінки змісту його заяви, як такої, що не містить даних про вчинене будь-якою особою кримінального правопорушення. Таким чином є вірним висновок про відсутність підстав для внесення за заявою ОСОБА_6 відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом ОСОБА_7 .

Також скаржником не доведено, що його клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, враховуючи цивільно-правовий характер правовідносин сторін у справі, сприятимуть встановленню обставин, які свідчитимуть про наявність події кримінального правопорушення.

Апеляційні доводи скаржника про те, що слідчий суддя протиправно розглянув його скаргу за відсутності скаржника, який не зміг з`явитися на судовий розгляд через хворобу, про що завчасно повідомив слідчого суддю по телефону, у даному випадку не свідчать про неможливість розгляду слідчим суддею скарги з вирішенням по суті її вимог, оскільки доказів надсилання скаржником клопотання слідчому судді Звенигородського районного суду про відкладення розгляду справи її матеріали не містять.

Скаржник необґрунтовано посилається на долучене до апеляційної скарги клопотання від 20.09.2022 про відкладення розгляду справи, адже воно адресоване Ватутінському міському суду слідчому судді ОСОБА_11 у той час як дану скаргу розглядав слідчий суддя Звенигородського районного суду ОСОБА_1 , також в тому клопотанні зазначені реквізити іншої кримінальної справи, яка не стосується даної скарги апелянта.

Вказівка скаржника на те, що предметом оскарження до слідчого судді була бездіяльність органів прокуратури в той час як слідчий суддя помилково вказав, що оскаржується бездіяльність працівників поліції, апеляційним судом відхиляється, адже подана до слідчого судді скарга самим скаржником названа як «на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області». Крім того, слідчим суддею вірно розглянуто та вирішено вимоги, заявлені ОСОБА_6 саме до Звенигородської окружної прокуратури, що чітко вбачається з описової частини оскаржуваної ухвали.

Скаржнику слід врахувати, що за правовими наслідками внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР взагалі не залежить від того, яка саме особа зробила відповідний запис працівник прокуратури чи поліції, що вбачається з п.8 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом №298 від 30.06.2020 Офісу Генерального прокурора, згідно якого реєстраторами реєстру (уповноваженими на здійснення записів у ньому особами) є: прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури; керівники органів досудового розслідування; керівники органів дізнання; слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Сама лише незгода скаржника з правильністю висновків слідчого судді, як у цій справі, не може бути підставою для скасування відповідної ухвали в порядку апеляційного перегляду. Неможливість вчиняти скаржником дії стосовно спадкового майна, право на яке оформлено на іншого спадкоємця, у тому числі реєструвати місце проживання дітей, про що зазначено в апеляційній скарзі, не може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, а вказує, що має місце спір з приводу спадкового майна, вирішення якого здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Також в апеляційного суду не має процесуальних повноважень при розгляді апеляційної скарги, поданої на ухвалу слідчого судді, направляти справу на новий розгляд до суду першої інстанції, про що просить скаржник у даному випадку, адже відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право виключно: або залишити ухвалу без змін, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2022 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність поліції та прокуратури має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2022 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, та про зобов`язання уповноважених осіб Звенигородської окружної прокуратури внести зазначені відомостідо ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді