ВИРОК
іменем України

05.05.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у ввідкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001314 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона поляна Добровелічковського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм у ТОВ «Продторгресурс», маючого на своєму утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2021 о 11:45 годин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ- 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на правах власності, рухався в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра по вулиці Любарського з боку вулиці Артельної в напрямку проспекту Слобожанського.

Під час руху ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, розташованого в районі е/о № 157, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання йому дороги не прийняв, і продовживши рух, скоїв на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді - тупої травми тіла: закритої травми живота з розривом великого сальника та явищами внутрішньочеревної кровотечі, закритого підголовчастого перелому правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритих переломів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток в середній третині зі зміщенням уламків, саден лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-л,о, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 18.1 - «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він при вказаних у обвинувальному акті обставинах, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, розташованого в районі е/о № 157 по вулиці Любарського, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання йому дороги не прийняв, і продовживши рух, скоїв на нього наїзд.

30.12.2021 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, а 05.05.2022 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч.2 ст.286 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки їх ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні надав згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, та просив суд її затвердити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до необережних тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст.472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угод є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі; щиро кається; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; характеризується задовільно, має постійне місце реєстрації та проживання, має на своєму утриманні неповнолітнього сина, тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання від 05.05.2022 року за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 (два) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 05.05.2022 року про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001314, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 05.05.2022 року про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 1372 гривень 96 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29.11.2021 року, шляхом заборони відчуження та розпорядження транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , т/п НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 - скасувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України транспортний засіб, який визнаний речовим доказом, а саме, «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому та представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1