Справа № 466/4810/22
Провадження № 1-в/466/253/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

Справа № 466/4810/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференцзвязку клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не був працевлаштований, раніше судимого:- 24.09.1996 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 141 ч.2, 17, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі із відтермінуванням на 2 роки; -12.04.2000 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст. 141 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;- 03.08.2000 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 142 ч.2, 141 ч.2, 42, 42 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 24.10.2002 Шепетівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 391, 71 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.09.2005 по кінцю терміну; -23.10.2007 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 189 ч.2, 69 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23.10.2007 по відбуттю терміну покарання;- 16.12.2014 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст. 186 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 29.07.2015 по кінцю терміну,-

з участю прокурора ОСОБА_4

представника ЛВК № 30 ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

встановив:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок терміну покарання 08.01.2020 року, кінець терміну покарання 08.01.2024 року.

08 липня 2022 року засуджений ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт, відповідно до вимог ст..82 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_3 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП (№12) м. Івано-Франківськ з 09.01.2020 порушень вимог режиму утримання не допускав. Адміністрацією УВП (№12) не заохочувався.

До державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений прибув 30.12.2021. По прибуттю не був працевлаштований, однак приймає активну участь у роботах з благоустрою відділення. За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.Адміністрацією установи один раз заохочувався. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться сумлінно, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення. Вміє самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Відповідно до ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь та відповідально відноситься до робіт з благоустрою установи, при цьому вбачає суспільну необхідність у їх виконанні.

Постійно утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», прагне до її реалізації. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально розвинутий достатньо. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Згідно даних вироку суду загальний позов числиться у розмірі 18216,25 грн, та за проведення експертизи 4710,30 грн., який достроково був погашений на суму 5474,90 грн., постанов про звернення стягнень на доходи боржника в бухгалтерії установи немає.

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_3 сьома судимість, він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_3 одного заохочення на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Крім того, 27.01.2022- адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, згідно ст.ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення ( протокол № 2 ); 27.01.2022- адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, згідно ст.82 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення ( протокол № 2 ).

Відтак, суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1