Дата документу 21.10.2022Справа № 554/8650/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що 22.08.2022 року, до ВП№2 ПРУП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_4 про те, що невідома особа, проникла до ангарного приміщення, що розташоване за адресою: с. Заворскло, по вул. Молодіжний, належне ТОВ «Фенікс 2017» звідки в подальшому заволоділа належним ТОВ «Фенікс-2017» мотоциклом GEONTERRAX 250 та інші речі.

22.08.2022 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548.

19.10.2022 року було проведено огляд поблизу адміністративної будівлі ВП№2 ПРУП ГУ НП в Полтавській області, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. О.Пчілки, 19-Е. В ході огляду гр. ОСОБА_5 , надав письмовий дозвіл на проведення огляду автомобіля, що знаходиться у нього в користуванні, а саме ВАЗ 21013 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль поверхнево оглянутий, вилучений та поміщений на майданчик ВП№2 ПРУП. При подальшому огляді гр. ОСОБА_5 добровільно надав для огляду ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого власник даного транспортного засобу є ОСОБА_6 . Вказані речі оглянуто, вилучено та поміщено до прозорого файлу.

Згідно ст.ст.168, 234 КПК України вилучені вище вказані речі, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 08.09.2022 року в ході огляду вище вказані речі містити сліди злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосуванняарешту майна можепризвести до зникнення, втратиабопошкодженнявідповідного майна та слідівзлочину.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майна, в ході огляду від19.10.2022 року, який був проведений поблизу адміністративної будівлі ВП№2 ПРУП ГУ НП в Полтавській області, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. О.Пчілки, 19-Е, а саме:

-автомобіль ВАЗ 21013 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль поверхнево оглянутий, вилучений та поміщений на майданчик ВП№2 ПРУП.

-ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна в кімнаті зберігання речових доказів ВР№2 ПРУП за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19Е.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1