Провадження №1-кп/127/356/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2022 за № 0000126,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України (далі КК).
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, викликавши всудове засідання сторони обвинувачення та захисту, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення нетяжкого злочину, винуватість у вчиненні якого повністю визнав та активно сприяв його розкриттю. ОСОБА_5 призваний на військову службу за призивом осіб з числа резервістів в особливий період та з 31.05.2022 по теперішній час проходить військову службу на посаді старшого водія 1 відділення 2 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення батальйону оперативного призначення (ВОС 790702П), а тому вчинене обвинуваченим діяння втратило свою суспільну небезпечність.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити. При цьому обвинувачений зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.
Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з обвинувальним актом з метою планомірної підготовки резервістів для якісного укомплектування особовим складом, виконання завдань, які покладені на військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у мирний та воєнний час, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 607 «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів», наказу командувача Національної гвардії України від 29.12.2016 № 912 «Про затвердження інструкції з організації комплектування підрозділів військового резерву резервістами, які проходять службу у військовому резерві Національної гвардії України», був створений підрозділ військового резерву.
Відповідно до пункту 6 Положення «Про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України», затвердженого указом Президента України № 470/2012 від 10.08.2012 - проходження служби у військовому резерві полягає у виконанні резервістами службових обов`язків відповідно до завдань, покладених на військові частини Національної гвардії України, у яких вони проходять службу у військовому резерві на відповідних посадах, згідно з умовами законодавства та умовами контракту.
25.10.2018 між ОСОБА_5 з однієї сторони та командиром військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі вч НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 з іншої сторони укладений контракт про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України строком на 3 роки.
Відповідно до наказу командира вч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 265 від 30.10.2018 старший солдат запасу ОСОБА_5 , відповідно до пункту 1 статті 26-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», прийнятий на службу у військовому резерві Національної гвардії України та призначений на посаду стрільця 3відділення стрілецького взводу (резервного).
Згідно з наказом командира вч НОМЕР_1 (по особовому складу) № 35 о/с від 25.10.2021, відповідно до статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії особливого періоду укладений новий контракт із стрільцем 1відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) ОСОБА_5 .
У подальшому, 25.10.2021 між ОСОБА_5 з однієї сторони та командиром вч НОМЕР_1 ОСОБА_7 з іншої сторони, укладений контракт про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України строком на 3 роки, термін дії якого розпочався 26.10.2021.
Відповідно до статті 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України ОСОБА_5 добровільно взяв на себе такі зобов`язання: проходити службу у військовому резерві Національної гвардії України протягом строку контракту на умовах, визначених законами та іншими нормативно-правовим актами України, що регулюють порядок проходження служби у військовому резерві, належно виконувати службові обов`язки згідно із займаною посадою, програму підготовки резервістів, завдання покладені на військову частину, в якій проходить службу, систематично вдосконалювати теоретичні знання та практичні навички, необхідні для виконання обов`язків служби, особисто повідомляти командування військової частини, в якій він проходить службу про виникнення обставин, які унеможливлюють його оповіщення, прибуття до військової частини для виконання обов`язків служби у військовому резерві, а також у разі зміни сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади, мати при собі під час виконання обов`язків служби у військовому резерві військово-облікові документи і документи, що посвідчують особу, своєчасно прибувати до місця виконання обов`язків служби у військовому резерві за викликом командира військової частини, як в мирний час, так і в особливий період, бути призваним на військову службу під час мобілізації до військової частини, в якій він проходить службу у військовому резерві або іншої військової частини.
Згідно з положеннями пункту 5.5 наказу командувача Національної гвардії України від 29.12.2016 № 912 командир військової частини, у якій резервіст проходить службу у військовому резерві, здійснює їх оповіщення та виклик для виконання обов`язків служби у військовому резерві у випадку проведення зборів відповідно до програми підготовки резервістів на відповідний рік та оголошення мобілізації.
Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 на території України введений воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.
ОСОБА_5 , будучи стрільцем 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) вч 3008, перебуваючи у військовому званні старший солдат, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги підпунктів 4, 6 пункту 1 контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України від 25.10.2021, Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію», у період часу з 24.02.2022 по 31.05.2022 ухилився від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за таких обставин.
Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 приведена в повну бойову готовність за сигналом «Тривога» без обмежень з 24.02.2022.
На виконання вищевказаного Указу Президента України, Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також усного наказу командира вч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , командиром стрілецької роти (резервної) вч 3008 ОСОБА_8 у спеціально створеній групі месенджера «Viber» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до якої ОСОБА_5 був приєднаний 20.12.2021, 24.02.2022 о 09.33 год. опубліковане оповіщення про оголошення бойової тривоги та необхідність всім резервістам прибути до опубліковано протягом 24 годин, тобто не пізніше 26.02.2022.
Крім того, командиром стрілецької роти (резервної) ОСОБА_8 під час телефонних дзвінків до ОСОБА_5 24.02.2022 та 01.03.2022 здійснено його оповіщення з повідомленням та вимогою терміново прибути до пункту постійної дислокації вч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак в порушення вимог підпунктів 4, 6 пункту 1 контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України від 25.10.2021 ОСОБА_5 на вказані виклики до вч 3008 не з`явився.
Отже, ОСОБА_5 діючи умисно, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про обов`язковість своєчасного прибуття до пункту постійної дислокації вч НОМЕР_1 , та маючи реальну можливість прибути до зазначеної частини, без поважних причин, у період часу з 24.02.2022 до 30.05.2022 не прибув, та про причини неприбуття не повідомив, чим здійснив ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, проводячи час на власний розсуд, за місцем свого проживання.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за статтею 336 КК за ознаками ухилення від призову на військову службу за призивом осіб з числа резервістів у особливий період.
Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.
Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Суд також враховує, що у абзаці третьому пункту 2 зазначеної Постанови від 23.12.2005 роз`яснено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Статтею 48 КК регламентовано, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до пункту 7 Постанови від 23.12.2005 звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому статтею 7 КПК.
З наданого суду обвинувального акта убачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень частини четвертої статті 12 КК є нетяжким злочином.
Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності суд враховує таке.
Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.
Суд при цьому враховує висновок, зроблений Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 23.01.2020 (у справі № 161/1390/19), відповідно до якого при звільненні особи від відповідальності за зміною обстановки суду встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи.
Суд також вважає за доцільне зауважити, що ВС у постанові від 02.07.2020 (справа № 613/1202/17) зазначив, що необхідною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення зміни протягом певного часу обстановки, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, що позитивно впливає на неї та робить малоймовірним вчинення цією особою нового тотожного або однорідного злочину. Суд повинен навести у судовому рішенні дані, які б свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою.
У постанові від 04.02.2021 (справа № 953/21593/19) ВС дійшов висновку, що норма статті 48 КК передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, а саме коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною. Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.
При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.
Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 26.03.2019 (справа № 569/20/14-к).
Отже з наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Як вже суд зазначив вище, ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від призиву на військову службу.
Разом з тим, стороною захисту надана суду копію витягу з наказу командира вч НОМЕР_1 ОСОБА_7 № 143 від 31.05.2022, зі змісту якого випливає, що ОСОБА_5 призваний на військову службу за призивом осіб з числа резервістів в особливий період та зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
З огляду на викладене, суд вважає, що зміна обстановки у даному випадку полягає саме в тому, що внаслідок призиву ОСОБА_5 на військову службу, вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, а тому суд дійшов до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 - слід задовольнити.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК. Разом з тим, суд враховує, що з наданих суду матеріалів випливає, що під час досудового розслідування будь-які рішення щодо речових доказів у кримінальному провадженні не приймались.
Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої статтею 336 Кримінального кодексу України, на підставі статті 48 Кримінального кодексу України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2022 за № 0000126 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: