СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/626/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2021 року за №0002863, за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні малолітніх дітей 2017 та 2018 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 в денний час доби, знаходячись на території Святошинського району міста Києва, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, маючи відповідний злочинний досвід, вирішили вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане з відкритим викраденням чужого майна громадян.

Так, ОСОБА_3 05.11.2021 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи разом із ОСОБА_4 , поряд із жилим будинком за адресою: АДРЕСА_4 , помітили чоловіка похилого віку, потерпілого ОСОБА_7 , який прямував додому за місцем свого мешкання. В той момент з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, останні вирішили відкрито викрасти майно потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, за попередньою змовою ОСОБА_3 з ОСОБА_4 зайшли до будинку за адресою: АДРЕСА_4 разом із потерпілим ОСОБА_7 , та підійшовши до його квартири, під приводом перевірки електролічильників, зайшли до приміщення разом із ним.

Згодом під час розмови, увійшовши в довіру до потерпілого ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , стали представлятись працівниками Управління соціального захисту населення (СОБЕС) та говорити недостовірні відомості щодо заміни старих грошових коштів на нові. Не усвідомлюючи злочинний намір останніх, потерпілий ОСОБА_7 , будучи цілком впевненим в правдивості слів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та те, що останні є працівниками державної установи, дістав зі схованки грошові кошти в сумі 2 700 грн., та за вказівкою останніх мав покласти їх до конверту. Однак, запідозривши останніх в неправомірності їхніх дій, потерпілий тримав грошові кошти у себе в руках, та відмовився передавати їх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, схопила потерпілого ОСОБА_7 за руку, чим завдала фізичного болю останньому, вихопила із рук потерпілого грошові кошти в сумі 2 700 грн., та передала їх ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_3 , спільно із ОСОБА_4 , маючи змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, залишили місце злочину.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому та пояснила, що вони разом із донькою ОСОБА_4 05.11.2021 року прибули до м. Києва. Приблизно о 13 год. 30 хв., поряд із жилим будинком за адресою: АДРЕСА_4 , помітили чоловіка похилого віку, який прямував додому. Потім вони зайшли до будинку разом із потерпілим ОСОБА_7 , під приводом перевірки електролічильників зайшли до його квартири разом із ним. Під час розмови, стали представлятись працівниками Управління соціального захисту населення (СОБЕС) та говорити відомості щодо заміни старих грошових коштів на нові. Потерпілий ОСОБА_7 дістав зі схованки грошові кошти в сумі 2 700 грн., та мав покласти їх до конверту. Однак, у нього виникли сумніви, він тримав грошові кошти у себе в руках та відмовився передавати їх. Вона схопила потерпілого ОСОБА_7 за руку, вихопила із його рук грошові кошти та передала їх ОСОБА_4 та вони разом вийшли з квартири.

Допитаніа в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому та пояснила, що вона повністю підтверджує покази матері. Вони прибули до м. Києва 05.11.2021 року, та неподалік від ринкупомітили чоловіка похилого віку, який прямував додому. Потім вони зайшли до будинку АДРЕСА_4 разом із потерпілим ОСОБА_7 , та зайшли до його квартири разом із ним. Вони стали представлятись працівниками Управління соціального захисту населення (СОБЕС) та говорити щодо замінистарих грошових коштів на нові. ОСОБА_7 дістав зі схованки гроші в сумі 2 700 грн., проте засумнівався та відмовився передавати їх. Після чого ОСОБА_3 схопила потерпілого ОСОБА_7 за руку, вихопила із його рук грошові кошти та передала їй. Після цього вони відразу пішли з квартири.

Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, заяву потерпілого, доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожної окремо у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабіж), вчиненене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого на загальну суму 2700 грн. доведена повністю.

Дії обвинувачених підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує її покарання, та обставину, яка обтяжує покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме: те, що вона одружена, має неповнолітню дитину; за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про її осудність; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судима.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує її покарання, та обставину, яка обтяжує покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме: те, що вона не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей; за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про її осудність; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судима.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, відсутність настання тяжких наслідків, зважаючи на ту обставину, що шкода заподіяна кримінальним правопорушенням відшкодована шляхом повернення майна, потерпілий претензій до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не має та просить не позбавляти обвинувачених волі, приймаючи до уваги відношення обвинувачених до вчиненого, які обіцяли в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просили надати шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, добровільну благодійну участь обвинувачених у перерахування коштів ЗСУ, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зможуть довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді застави.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді застави.

Після набуття вказаним вироком законної сили, суму застави, внесену за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 68820 гривень за кожну окремо повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Речові докази по справі: насіння зі згортку купюри 5 грн. всередині, паперовий конверт із аркушами паперу, аркуш паперу із надписами, передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №2626 - знищити; згорток купюри 5 грн. - повернути законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1