СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1233/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2022 року за №0001702, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в період часу з 23.07.2021 по 21.10.2021, а також по теперішній час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань, та погіршило якість життя потерпілої.

Так, 23.07.2021 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаним місцем свого постійного проживання, вчинив сімейну сварку словесного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , в ході сварки висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та ображав її, чим навмисно спричинив матері емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
Також, 27.07.2021 року близько 21 год. 00 хв. знаходячись за місцем свого мешкання, ОСОБА_3 повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її та виражався нецензурною лайкою у бік потерпілої.
Також, 21.10.2021 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, відчуваючи особисту неприязнь до своєї матері ОСОБА_5 , діючи умисно, вчинив психологічне насильство відносно останньої, а саме: висловлювався в бік своєї матері нецензурною лайкою та ображав її.
Крім цього, 30.06.2022 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, словесно ображав її, чим навмисно спричинив матері емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
Отже, ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виражались у словесних образах з використанням нецензурних висловлювань у бік останньої, приниженні жіночої честі і гідності, в результаті чого, останній завдав систематичні психологічні страждання ОСОБА_5 . Сімейна ситуація обумовлена діями ОСОБА_3 , в тому числі і в період часу з 14.07.2021 року по 21.10.2021 року постала для ОСОБА_5 тривало психотравмуючою, викликала формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я, що супроводжується погіршенням її соціального функціонування та зниженням якості життя потерпілої ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; позицію потерпілої, яка просила сувоворо його не карати; обставину, яка пом`якшує його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.
Крім того, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення ОСОБА_3 для проходження пробаційної програми подолання агресивної поведінки на строк три місяці.
Речові докази та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 до органу пробації для проходження програми подолання агресивної поведінкина строк 3 (три) місяці.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1