Ухвала
Іменем України
13 червня 2022 року
м. Київ
справа № 305/188/17

провадження № 51- 2069 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на ухвалу Львівського апеляційного суду від 3 грудня 2021 року, якою залишено без змін вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 17 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 квітня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений звернувся до суду касаційної інстанції із скаргою на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду. Скаргу просить розглянути за його участю в режимі відеоконференції.
Проте, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали Суд, дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги засудженого ОСОБА_4 з урахуванням наступного.
Так, касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю його скарги вимогам пунктів 4 і 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими передбачено, що

у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень

ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, у звязку з чим доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Проте, засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись із судовими рішеннями, зазначає у скарзі про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що з урахуванням положень статей 433, 438 КПК не належить до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду.

Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, суд касаційної інстанції також зазначив в ухвалі, що ОСОБА_4 в цілому не погоджуючись з судовими рішеннями обох судових інстанцій, не вказав підстави їх перегляду в касаційному порядку та не навів у скарзі належних обґрунтувань щодо незаконності

та необґрунтованості судових рішень, з урахуванням положень ст. 438 КПК,

а також не зазначив, які саме норми КПК чи Кримінального кодексу України

(далі - КК) не дотримано судами першої та апеляційної інстанції, з урахуванням його доводів у скарзі про порушення його права на захист, зокрема, здійснення правової допомоги захисником без його згоди, а також щодо незаконного його засудження.

Проте, у касаційній скарзі поданій на усунення недоліків, засуджений вказує на сфальсифікованість його справи захисниками, прокурорами та суддями, однак в порушення норм 438 КПК не наводить конкретних порушень, які погіршили його становище і норми КПК. Також засуджений просить застосувати до нього більш мякого покарання, але не наводить будь-яких обґрунтувань з цих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

При цьому, залишаючи без руху касаційну скаргу засудженого, суд касаційної інстанції з посиланням на положення ч. 1 ст. 436 КПК зазначив про те, що засуджений не погоджуючись з судовими рішеннями ставив питання про їх перевірку в касаційному порядку, однак ним не було зазначено конкретної вимоги до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК.

На виконання ухвали Верховного Суду від 12 квітня 2022 року, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу від 25 травня 2022 року, в мотивувальній частині якої просить розглянути його скаргу, застосувати до нього ст. 69 КК і скоротити строк на 1 рік 6 місяців або замінити ст. 348 КК на ст. 121 КК, при цьому не зазначає жодних конкретних вимогдо суду касаційної інстанції, з огляду на повноваження Верховного Суду, передбачені положеннями ст. 436 КПК.
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, вказані у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженим подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.

Прохання засудженого ОСОБА_4 про розгляд скарги з його участю в режимі відеоконференції, не може бути розглянуто на цьому етапі касаційного провадження за скаргою, оскільки таке питання суд касаційної інстанції вирішує після прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та під час підготовки кримінального провадження до касаційного розгляду.
Водночас ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 13 червня 2022 року відкрито провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вказані вище судові рішення.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 3 грудня 2021 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3