справа № 361/2188/22
провадження № 1-кп/361/809/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 19 квітня 2022 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
08 жовтня 2018 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19 квітня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та подальшого обернення на власну користь, при цьому останній, діючи в умовах воєнного стану, з метою реалізації свого умислу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців, перебуваючи за зазначеною адресою, шляхом подолання перешкоди у вигляді паркана, самовільно відчинивши вхідну хвіртку, проник на огороджену металевим парканом прибудинкову територію, після чого за допомогою фізичної сили рук відкрив вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 , звідки викрав телевізор «КІVI» моделі 43U710КВ, серійний номер КІVI 0858, вартістю 10 998,96 грн, мобільний телефон «XIOMI REDMI NOTE 4», імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 6 000,00 грн.
Після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 16 998,96 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, обіцяв більше не вчиняти кримінальні правопорушення, просив не позбавляти його волі та дати йому можливість довести виправлення, перебуваючи в ДУ «СІЗО» відповідні висновки для себе зробив.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає, що останній щиро розкаявся у вчиненому, потерпілій повністю відшкодована шкода, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Суд, враховуючи викладене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, приходить до висновку, що хоча обвинувачений і був раніше судимий за вчинення корисливого злочину та якому було призначено покарання у виді позбавлення волі, проте навіть призначення такого покарання не завжди служить запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, відтак, на думку суду, у даному конкретному випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_4 слід звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись положеннями ст. ст.100, 124, 349, 368, 370, 371, 374-376, 377 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Процесуальні витрати у провадженні у сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1