У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000319 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Затисівка Виноградівського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого охоронцем Чепівської ЗЗСО, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000319 відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано наступним. У ході досудового розслідування встановлено, що 09 грудня 2021 року, близько 18 години 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Citroen» моделі «Nemo» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці автодороги по вул. Дружби в с.Теково Берегівського району зі сторони с. Королево у напрямку с. Сасово, Берегівського району, у темний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою-горизонтальною розміткою п.п. 1.5 п. 34 (переривчаста лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, у той час у зустрічному напрямку з включеним дальнім світлом фар рухався невстановлений досудовим розслідуванням легковий автомобіль, водій ОСОБА_4 будучи засліпленим дальнім світлом фар зустрічного автомобіля продовжував рух, в наслідок чого, не вжив заходів до зменшення швидкості до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент засліплення, або виявлення небезпеки для руху, продовжив рухатися далі, в результаті чого, грубо порушив вимоги п.п. 2.3, 12.3, 12.4, 19.3 та 1.10 «небезпека для руху» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого навпроти будинку №57 вказаної вище вулиці, допустив наїзд у своїй смузі руху на пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час знаходився у смузі руху автомобіля.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній мешканець АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах тильної поверхні правої кисті, правої підвздовшної кістки, лівої половини передньої поверхні живота, ділянка зсаднення на шкірних покривах передньої поверхні лівого колінного суглобу, забійної рани горизонтального напрямку на шкірних покривах лівої підборідної ділянки лиця, закриті переломи верхньої третини правої великогомілкової кістки, 3-6 ребер по правій під паховій лінії, кісток основи черепа, крововиливи під мякою мозковою оболонкою потиличних доль обох півкуль головного мозку, мозочка з розповсюдженням на базальну його поверхню.
Локалізація, висота розміщення й характер тілесних ушкоджень, встановлених у громадянина ОСОБА_7 , дають підставу зробити висновок, про те, що виникли вони одномоментно, або у швидкій послідовності одне за одним, від травматичної дії тупого твердого предмета з переважаючою травмуючою поверхнею від наїзду автомобіля марки «Citroen» моделі «Nemo» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на пішохода, а сам потерпілий в момент отримання ушкоджень знаходився в вертикальному або близькому до такого положенні та був повернутий до травмую чого об`єкту правою боковою поверхнею тіла.
Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток основи черепа є небезпечними для життя у момент спричинення, і за цією ознакою у відповідності з п.2.1.3/б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про вдосконалення судово-медичної служби» їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3, 12.3, 12.4, 19.3 та 1.10 «небезпека для руху» Правил дорожнього руху.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме отримання пішоходом ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
23 травня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Затисівка Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого охоронцем Чепівської ЗЗСО, не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свою вину визнав повність та щиросердечно розкаявся у скоєному.
Повідомлення про підозру водія ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами оглядом місця події та схеми до нього від 09.12.2021, допитами свідків, проведеними слідчими експериментами та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які існують на момент застосування запобіжного заходу доведені вагомістю зібраних доказів, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, а тому виправдовують тримання особи під домашнім арештом.
Вказані ризики доведені вагомістю доказів та фактичними обставинами матеріалів кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідності за вчинений злочин.
Існують ризики і в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , свідків та понятих, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту позбавить можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, а також ухилитися від органів досудового розслідування та суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на вище викладене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом, а не застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.
Враховуючи та беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботу, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, сторона обвинувачення вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, з урахуванням характеру, суспільної небезпечності та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявності декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з якою він застосовується та виправдовує тримання особи під домашнім арештом.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити таке з наведених у ньому підстав.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання з підстав, викладених у запереченнях, в яких зазначила наступне.
Органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, зокрема:
-Підзахисний кожного разу вчасно з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, при цьому в органу досудового розслідування відсутні докази щодо намірів або реальних дій підозрюваного які були б спрямовані на переховування від слідства;
-У клопотанні відсутнє обґрунтування чи докази того, що підозрюваний намагався чи знищив речі або документи, які мають значення у кримінальному провадженні;
-Щодо впливу на свідків, то сторона захисту не ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, зокрема в частині протоколів допитів свідків;
- Ризик продовжити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, також відсутній, оскільки вказаний злочин є закінченим.
При цьому органом досудового розслідування при зверненні з клопотання також не взято до уваги той факт, що підозрюваний раніше не судимий, а також те, що останній вживав всіх можливих заходів щодо відшкодування шкоди потерпілій стороні.
Окрім того, слідчим не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, який має захворювання гепатиту С та цукрового діабету ІІ типу, є інсулінозалежним.
ОСОБА_4 також має постійне місце проживання, роботи та сім`ю, позитивно характеризується.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.
23.05.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на свідків, потерпілу.
Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, може переховуватись від слідства та суду.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що у вказаному кримінальному провадженні не проведено допит свідків, потерпілої, що у свою чергу збільшує ризик ймовірного впливу підозрюваного на останніх.
Відтак слідчий вважає доведеними органом досудового розслідування наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 в тому числі його сімейний стан, наявність постійного місця проживання, роботи, вік, стан здоров`я останнього.
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000319 відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 09 год. 00 хв. ранку до 20 год.00 хв. вечора та покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
-не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 09 год. 00 хв. ранку до 20 год.00 хв. вечора, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 21.07.2022 включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Берегівському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (Закарпатська область, м.Берегове, вул. СЕЧЕНІ, буд. 13).
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 26.05.2022 о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1