Справа №751/1523/22
Провадження №1-кп/750/194/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001642 від 20.04.2022 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, з повною вищою освітою, зі слів працюючого на посаді начальника служби безпеки фірми «Фенікс-13», неодруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір пенсіонерку ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2022, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з застосуванням евакуатора, перебуваючи біля буд. №11 по вул. Хлібопекарській в м. Чернігові, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 68750 грн. 00 коп., який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні відповідно до договору купівлі продажу №8702 від 15.02.2022 у ОСОБА_8 , і перевіз його до буд. АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з розміром завданої шкоди, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, зрозумів тяжкість скоєного, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати, викрадене майно повернув потерпілому і той претензій не має.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, розмір матеріальної шкоди, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом. Його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом визнано: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілого щодо призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога той не перебуває, має постійне місце проживання та позитивну характеристику за таким, відсутність попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, разом з тим, приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, вважає, що ще не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто його припустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1887 грн. 70 коп., у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

чохол від керма, ручку важеля КПП, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat», р.н. НОМЕР_1 ., червоного кольору, 1991 р.в., передані на зберігання потерпілому - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 70 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1