Провадження № 1-кп/522/2198/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 01.08.2022 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2022 року о близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, веденого 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), та продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно Указу Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2263-IX від 22.05.2022 перебував на прибережній території пляжу «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Центральна Алея, на території плит, де біля парапету побачив особисті речі раніше не знайомому йому ОСОБА_6 , який у той час плавав у морі, залишивши на парапеті велосипед на котрому повісив належні йому речі, а саме шорти, в котрі поклав свій мобільний телефон марки «Samsung» А32 НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень).
Надалі, побачивши, що ОСОБА_6 залишив без нагляду належні йому речі на велосипеді, в ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір, направлений та таємне викрадення особистих речей, належних ОСОБА_6 у вигляді мобільного телефону марки «Samsung» А32 НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень).
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , підійшов ближче до велосипеду на котрому висіли шорти з мобільним телефоном та грошима, та шляхом вільного доступу, незаконно заволодів особистим майном ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung» А32 IMEI92277 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень
В подальшому, ОСОБА_3 , разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10250,00 гривень.
У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, підтвердив обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, а саме пояснив, що 01 серпня 2022 року близько о 18 години 00 хвилин, в умовах воєнного стану, перебував на прибережній території пляжу «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Центральна Алея, на території плит, де біля парапету побачив особисті речі раніше не знайомому йому ОСОБА_6 , який у той час плавав у морі, залишивши на парапеті велосипед на котрому повісив належні йому речі, а саме шорти, в котрі поклав свій мобільний телефон марки «Samsung» А32 IMEI92277 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень). Надалі, побачивши, що ОСОБА_6 залишив без нагляду належні йому речі на велосипеді, у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір, направлений та таємне викрадення особистих речей, належних ОСОБА_6 у вигляді мобільного телефону марки «Samsung» А32 IMEI92277 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень). Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , підійшов ближче до велосипеду на котрому висіли шорти з мобільним телефоном та грошима, та шляхом вільного доступу, незаконно заволодів особистим майном ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung» А32 IMEI92277 у корпусі чорного кольору із сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у кількості 250 гривень (дві банкноти номіналом 100 гривень та одна банкнота номіналом 50 гривень. Обвинувачений просив суд суворо не карати його та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі. Він пояснив, що заробляє мало грошових коштів та у нього виникли проблеми з придбанням їжі.
Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд провадження за відсутності сторони.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.
Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,відсутні.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Інкриміноване ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правопорушення відноситься до тяжких злочинів згідно зі ст.12 КК України. Злочини було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом. Шкоду потерпілій особі відшкодовано.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, cуд вважає доцільним призначити обвинуваченому відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України. На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року, у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки Samsung A32 IMEI НОМЕР_3 та грошові кошти у розмірі 76 гривень номіналом 50, 20, 5 та 1 гривні, які передані на відповідальне зберігання потерпілій особі ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1