Справа № 727/7034/22
Провадження № 1-кп/727/386/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю учасників кримінального судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001824 від 21.06.2022 року, по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,- ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи відповідно до наказу від 16.03.2022 року № 98 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) призначеним на посаду стрільця-регулювальника першого комендантського відділення другого комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, тим самим набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби, в умовах воєнного стану, веденого 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України Указом Президента України № 64/2022р. та продовженого на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022р., з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, 21.06.2022р. 15.10 годині, перебуваючи у м. Чернівці, неподалік магазину «Жабка», що по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, керуючись думкою про значну фізичну перевагу над потерпілим, застосувавши фізичне насильство, завдав два удари кулаком руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній випустив з рук мобільний телефон, марки «Samsung Duos» чорного кольору, вартістю 433.30 грн. із сім-картами ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю по 50 грн. кожна, який підняв з поверхні землі, фактично заволодівши вказаним телефоном, почав втікати з місця події у бік перехрестя вулиць Головна та О. Гузар м. Чернівці, однак був поміченим працівниками поліції та затриманий на місці, у зв`язку з чим після виконання усіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду надав покази про те, що дійсно він, як солдат проходив службу у військові частині НОМЕР_1 № 98. 21 червня п.р. він мав вихідний та вийшов з частини в місто та повертаючись біля 15 годин до військової частини побачив, що на зустріч йому йде молодий хлопець і розмовляє по мобільному телефону. В нього виник раптовий умисел на заволодіння цим телефоном і він підійшовши до потерпілого, безпричинно, наніс йому кілька ударів в область обличчя, мобільний телефон випав з руки останнього, при цьому, зазначив, що і його мобільний телефон упав; він підняв як свій телефон, так і телефон потерпілого та поклав собі до кишені, після чого побачивши працівників поліції, почав тікати в іншу вулицю, однак його поліція його затримала. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся; вказав, що сприяв органу слідства в його розкриття; чітко розумів, що злочин вчиняє під час введеного на державному рівні воєнного стану. Просив його суворо не карати.

Судом встановлено, що покази обвинуваченого ОСОБА_5 надані в засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів у правильності розуміння останнім змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд, із врахуванням позиції прокурора та захисника, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу та тих, документів, що підлягають вирішенню в нарадчій кімнаті.

Вимоги ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 337 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 в судовому засіданні було роз`яснено.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та думку обвинуваченого і в його інтересах захисника, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілого ОСОБА_6 .

За результатами судового розгляду, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та його дії вірно кваліфікує ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення покарання має бути співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи.

Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також визнання вини в пред`явленому обвинуваченні.

Обставин, що обтяжують згідно вимог ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом, за з`ясованими обставинами і дослідженими матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого, установлено, що 16.03.2022р., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 98 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-регулювальника першого комендантського відділення другого комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. ОСОБА_5 перебуває на обліках як у лікаря нарколога так і лікаря-психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, за місцем проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 характеризується негативно; за місцем утримання в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор характеризується задовільно; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст. 89 КК України значиться не судимим.

Досліджені вище документи, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 вказують на те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, а отже, із врахуванням наведеного вище, способу життя обвинуваченого, його соціальних зв`язків, зокрема те, що обвинувачений є працездатною особою, на утриманні має неповнолітню дитину, доглядає за перестарілою матір`ю, має незадовільний стан здоров`я, а саме за висновком 338 від 28.06.2022р. ОСОБА_7 на період інкремінуємого йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання не виявляв, виявляє ознаки психічного розладу у формі органічного розладу особистості, він міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними (а.с.кпр.126-129), а також враховуючи ступінь тяжкості ним вчиненого, особливості й обставини скоєння кримінального правопорушення; форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку як під час так і після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 основне покарання у межах санкції ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України. Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання,суд приходить до висновку про можливість при призначенні покарання обвинуваченому застосувати вимоги ст. 69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин, оскільки даний вид покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, зокрема на залучення експерта по проведеній судовій товарознавчій експертизі СЕ 19/126-22/4281-ТВ від 29.06.2022 року в розмірі 566.34 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 , як на стадії досудового розслідування так і до початку судового розгляду, подано не було.

Речові докази в рамках наведеного вище кримінального провадження, підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.08.2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу застави, терміном дії до 17.10.2022 року.

Отже, на думку суду, до вступу вироку в закону силу, слід залишити обраним ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд приймає до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_5 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи. Строк відбування покарання останньому, необхідно обчислювати з дня його фактичного затримання.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити обрану - тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 21.06.2022 року (протокол затримання (а.с.к.пр. 60 від 21.06.2022р.)

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта по проведеній судовій товарознавчій експертизі СЕ-19/126-22/4281-ТВ від 29.06.2022 року в розмірі - 566 грн. 34 коп. (а.с. к пр.146)

Речовий доказ за постановою слідчого від 21.06.2022р. (а.с.кпр.33) - батарею від мобільного телефону ««Samsung Duos» із надписом «Samsung», модель АВ463446ВU на 800 mAh, належну і передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому за належністю.

Речовий доказ за постановою слідчого від 23.07..2022р. (а.с.кпр.132) - мобільний телефон марки Samsung Соге Ргіmе SМ-G360Н/DS сірого кольору, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , із сім-картою лайфселл НОМЕР_7 , на якій зазначено « НОМЕР_8 », що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, (вул. Руській 183 у м. Чернівці), квитанція№ 4985 від 25.07.2022р. (а.с.кпр 132,133), належний ОСОБА_5 повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення підлягає направленню потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1