Провадження №11-сс/824/1596/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року, якою накладено арешт на майна в рамках кримінального провадження №0000089 від 22.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ст.340, п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121, ч.ч.2, 3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.194, ч.2 ст.294, ч.2 ст.125, ч.2 ст.171, ч.ч.2, 4 ст.296, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.365, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 та іншими статтями КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2021 року начальник третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у в`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернулася доПечерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000934, а саме: транспортного засобу автомобіля TOYOTA HI ACE, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року клопотання задоволено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування наявності даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.4 ст.246, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.4 ст. кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ст.340, п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121, ч.ч.2, 3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.194, ч.2 ст.294, ч.2 ст.125, ч.2 ст.171, ч.ч.2, 4 ст.296, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.365, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає її такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та зазначає, що прокурором не доведено, а слідчим суддею не описані існування тих обставин за якими незастосування заборони або обмеження користування транспортним засобом призведене до його приховування, пошкодження, знищення або передачі. Також звертає увагу, що під час перебування речового доказу у користуванні його власника протягом трьох років жодних негативних дій з майном не відбулося, власник майна проводить його технічне обслуговування та догляд, здійснює його належне зберігання. При цьому частково не погоджується з ухвалою, з огляду на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2020 року вже накладено арешт на вказаний транспортний засіб та фактично відбувався подвійний арешт майна. Крім того, апелянт зазначає, що про ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.04.2021 року власнику арештованого майна стало відомо 09.06.2021 року від заступника начальника відділу УКР ГУНП в Одеській області під час вилучення транспортного засобу. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання про арешт майна.

31 серпня 2021 ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження.

26 січня 2022 року постановою Верховного Суду ухвалу Київського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вирішуючи питання про дотримання особою, яка подала апеляційну скаргу, строку апеляційного оскарження, передбаченого ст.395 КПК, суд повинен чітко встановити початок перебігу цього строку та момент його закінчення, а також час вчинення учасником провадження дій щодо подання апеляційної скарги.

22 лютого 2022 року від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких міститься прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що апеляційним судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення захисника та підозрюваного про дату та час судового засідання, апеляційній розгляд відкладався неодноразово за клопотаннями сторони захисту, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисника та підозрюваного, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді, управлінням з розслідуванням злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ст.340, п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121, ч.ч.2, 3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.194, ч.2 ст.294, ч.2 ст.125, ч.2 ст.171, ч.ч.2, 4 ст.296, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.365, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 та іншими статтями КК України.

16 квітня 2021 року постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань визнано у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 року речовим доказомтранспортний засіб автомобіль TOYOTA HI ACE, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль TOYOTA HI ACE, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного транспортного засобу матеріальним об`єктам, що містить в собі ознаки, визначені у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, знищенню речових доказів та проведенню призначених у кримінальному провадженні експертиз.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати автомобілі матеріальними об`єктами, що містять на собі сліди злочину, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з встановленими обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року, якою накладено арешт на майна в рамках кримінального провадження №0000089 від 22.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ст.340, п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121, ч.ч.2, 3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.194, ч.2 ст.294, ч.2 ст.125, ч.2 ст.171, ч.ч.2, 4 ст.296, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.365, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 та іншими статтями КК України, а саме на: на транспортний засіб автомобіль TOYOTA HI ACE, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4