Справа № 344/4932/22
Провадження № 1-кп/344/354/22
У Х В А Л А

28 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглядаючи на підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із наявністю ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо заявленого клопотання прокурором, вважає, що ризики, які наведені в клопотанні прокурора нічим не доведені та необґрунтовані, а клопотання є безпідставними та надуманими. Просить обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, вважає його необгрунтованим.

Згідно вимог ст.315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину і тяжких злочинів, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п. 1 - переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення вказаних злочинів, так як ОСОБА_5 , здійснював втечу з місць попереднього ув`язнення, по описаному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0001520 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України; п. 2 знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомо їх мобільні номери телефонів та місця проживання, внаслідок чого може здійснювати фізичний та моральний тиск; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , щодо якого 03 вересня 2021 року колегією суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 листопада 2021 року, під час дії запобіжного заходу вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищенаведені ризики та характеризуючі дані обвинуваченого не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави на строк до шістдесяти днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177-179, 183, 184, 194-196, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі - 148 860 (сто сорока восьми тисяч вісімсот шістдесяти) грн., на строк до шістдесяти днів до 26 червня 2022 року включно.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6