Провадження № 1-кс/522/5886/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000053 від 09.08.2022 року,
встановив:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на мобільний телефо Iphone, модель 7Plus в корпусі чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «Lifeсell» з номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000053 від 09.08.2022 року.
Клопотання про скасування арешту на майно обґрунтовано тим, що:
- мобільний телефон не є доказом у кримінальному проведенні, так як не містить інформації, яка може бути використана для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення;
- у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних проіесуальних дій щодо вилученого мобільного телефону;
- ОСОБА_3 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, подальший арешт призводить до незаконного обмеження права ОСОБА_3 користуватися своїм майном.
Учасники провадження були повідомлені про час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли.

Від представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі.
Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Таким чином, вважаю, що оскільки учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, письмових заяв про відкладення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається представник власника майна в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання та надані слідчим матеріали провадження, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000053 від 09.08.2022 року був накладений арешт, зокрема на мобільний телефо Iphone, модель 7Plus в корпусі чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «Lifeсell» з номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_3 .
В ухвалі слідчого судді, обґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, зазначено, що правовими підставами, передбаченими ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, є збереження речового доказу, який є доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим воно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 08.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000053 від 09.08.2022 рокумобільний телефо Iphoneбуло визнано речовим доказом, що спростовує посилання представника власника майна щодо відсутності доказового значення вилученого мобільного телефону.

На час розгляду клопотання про скасування арешту, зазначена постанова про визнання речовим доказом є чинно та не скасовувалась, тобто майно продовжує бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи власника мобільного телефону, на який накладений арешт, з метою попередження знищення або втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя враховує, що до ЄРДР були внесені відомості за фактом вимагання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди службовою особою.
З рапорту оперуповноваженого ОСОБА_6 вбачається, що під час досудового розслідування безпосереднє відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення мають особи, зокрема, ОСОБА_3 .
Тобто мобільний телефон належить особі, яка може бути причетна до вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані під час досудового розслідування.
Крім того, підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.
Таким чином, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань представника власника майна про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, оскільки арештоване майно продовжує бути речовим доказом та може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У клопотанні не зазначено інших доводів щодо відсутності подальшої потреби у накладенні арешту на мобільний телефон.
Таким чином, дослідивши доводи клопотання про скасування арешту та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань представника власника майна про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба.
На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки представником власника майна не доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000053 від 09.08.2022 року, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: