Справа 127/7966/22
Провадження 1-кс/127/3370/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000210 внесеного до ЄРДР 17.04.2022, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Володарка, Володарського району Київської області, українець, громадянин України, одружений, доброволець територіальної оборони Вінницької міської територіальної громади №1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000210 від 17.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 Кримінального кодексу України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 16.04.2022 року близько 22 год. 00 хв. доброволець територіальної оборони Вінницької міської територіальної громади № 1 ОСОБА_4 , спільно з громадянином ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на сходинковому майданчику третього поверху, в під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до суспільства, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, достовірно усвідомлюючи, що вони знаходяться у громадському місці, розпочали словесну суперечку із ОСОБА_8 , яка є жителькою вищевказаного будинку, під час чого розмовляли на підвищених тонах та виражались нецензурною лайкою.

В подальшому, почувши шум та крик, який відбувався на сходинковому майданчику, військовослужбовець військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 головний сержант ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_4 , вийшов на вказаний майданчик, з метою забезпечення громадського порядку та припинення протиправних дій невідомих йому осіб. Наблизившись до компанії, головний сержант ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про те, що він являється військовослужбовцем та перебуває на службі в Збройних Силах України, попросивши при цьому останніх заспокоїтись.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не відреагували на зауваження та, діючи умисно, демонструючи при цьому особливу зухвалість, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_4 кулаком своєї правої руки наніс декілька ударів в обличчя, а саме ділянку носа головного сержанта ОСОБА_9 . Після чого, до головного сержанта ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_7 та, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів своєю правою рукою в обличчя головного сержанта ОСОБА_9 , а саме ділянку правої скроні та правого ока.

Згідно виписки № 10292 із медичної карти амбулаторного хворого від 17.04.2022 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу правої виличної ділянки, забій та садно носа, травматичний артрит лівого скронево - нижньощелепового суглоба та забій м`яких тканин голови.

У вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Володарка, Володарського району Київської області, українця, громадянин України, одружений, доброволець територіальної оборони Вінницької міської територіальної громади №1, зареєстровани за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30.05.2016 року Рокитнянським районним судом за ч. 2 ст. 125, ст. 71, ч. 5 ст. 72КК України позбавлення волі терміном на 1 рік 8 місяців відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.05.2016 по 29.06.2016;

- 23.08.2017 року Таращанським районним судомза ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі терміном на 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.05.2016 по 29.06.2016 включно та з 23.08.2017 по 27.11.2017-

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення 17.04.2022 о 03 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано слідчим СВ відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та 17.04.2022 повідомлено про підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

Протоколом огляду місця події від 17.04.2022;

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

Протоколом впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

Протоколом впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_8 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

Протоколом впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

Протоколом впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

Протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 17.04.2022;

Іншими матеріалами кримінального провадження

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років та який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, крім цього, ОСОБА_4 , на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому з метою ухилення від покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

З метою ухилення від покарання ОСОБА_7 може схиляти свідків даного кримінального правопорушення до зміни показів, таким чином впливаючи на них.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 296 КК України, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжких злочинів та максимальний строк покарання, передбачений у санкції статті 5 років позбавлення волі.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру.

Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи суворість покарання може вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до ньогораніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Враховуючи вищевикладене, менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; домашній арешт також не повною мірою зможе запобігти наявним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що на даний період часу виникає складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відтак, підстави визначення розміру застави відносно ОСОБА_4 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176 178, 182, 184, 194, 199, 202, КПК України, за наведених підстав слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий та обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 00 години 45 хвилини 15 червня 2022 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 червня 2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя