Ухвала
Іменем України
17 червня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-1472 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушувала питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно ОСОБА_5 вироку Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, при цьому, просила їх одночасно змінити й скасувати, та призначити новий розгляд.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 23 травня 2022 року її касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. А саме,захисник не погоджувалась з постановленими відносно її підзахисного ОСОБА_5 вироком та ухвалою, проте не зазначила правового обґрунтування щодо їх незаконності з наведених підстав, передбачених ст. 412-414 КПК України. При цьому, захисник лише переписала з вироку в чому саме обвинувачується ОСОБА_5 , описала події, що відбулись 19 квітня 2019 року, цитувала показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які ті дали у судовому засіданні, цитувала статті Кримінального процесуального кодексу України.
Порушуючи питання про зміну та скасування ухвали Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, захисник у своїй касаційній скарзі не навела правового обґрунтування щодо її незаконності чи необґрунтованості з наведених підстав, передбачених ст. 438 КПК України, не вказала, які саме вимоги матеріального або процесуального права порушені саме апеляційним судом. Касаційна скарга захисника містила формальне посилання на порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, однак у ній відсутні обґрунтовані доводи щодо незаконності ухвали цього суду та невідповідності її вимогам ст. 419 КПК України.
Слід також зазначити, що за змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_4 просила змінити оскаржувані судові рішення, однак, у прохальній частині своєї скарги просила їх скасувати. Тому мотивувальна та прохальна частини скарги суперечили одна одній.
Крім того, усупереч вимозі, передбаченої ч. 4 ст. 427 КПК України, захисник ОСОБА_4 у додатках до касаційної скарги лише перерахувала, що додає копію доручення, однак не долучила її.
Тому Суд встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів із дня отримання ухвали. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде їй повернута.
Копія ухвали Верховного Суду від 23 травня 2022 року була направлена на адресу захисника ОСОБА_4 , яку вона отримала 2 червня 2022 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).
Мотиви Суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З поданої на усунення недоліків касаційної скарги, яка за своїм змістом є аналогічною попередній, вбачається, що захисник ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно її підзахисного ОСОБА_5 судовими рішеннями, проте й цього разу не зазначає правового обґрунтування щодо їх незаконності з наведених підстав, передбачених ст. 412-414 КПК України. Захисник лише переписує з вироку показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які ті дали у судовому засіданні щодо подій 19 квітня 2019 року, а також цитує статті Кримінального процесуального кодексу України.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Проте, захисником не дотримано зазначених вимог.
Разом з тим, мотивувальна та прохальна частини касаційної скарги суперечать одна одній, оскільки захисник не погоджується з постановленими відносно ОСОБА_5 як вироком суду першої інстанції, так і ухвалою апеляційного суду, однак просить скасувати лише ухвалу.
Крім того, вимоги захисника ОСОБА_4 не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, оскільки захисник просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 23 травня 2022 року недоліків касаційної скарги захисник не усунула.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3