Провадження №11-кп/801/767/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
та представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року,
якою задоволено подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 . Скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 від відбування покарання з випробовуванням та направлено засудженого до відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання та направлення його для відбування призначеного покарання, мотивоване тим, що ОСОБА_7 08.09.2021 був поставлений на облік в установі. Засудженому були роз`яснені умови і порядок відбування покарання з випробуванням, обов`язки, покладені на нього судом. Того ж дня винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, також був складений індивідуальний план на період іспитового строку, з яким ОСОБА_7 ознайомився під підпис. Незважаючи на це, засуджений двічі не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проходження пробаційної програми, а також не з`явився на реєстрацію у встановлений постановою день. При цьому підтверджуючих документів поважності причин своєї неявки ОСОБА_7 не надав.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року подання задоволено. Скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021 покарання з випробовуванням. Направлено ОСОБА_7 до відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Прийняте рішення мотивовано тим, що з матеріалів кримінального провадження та подання убачається, що 27.07.2021 Вінницький міський суд Вінницької області постановив вирок, відповідно до якого ОСОБА_7 засуджений за частиною другою статті 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі частини першої статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, також на нього покладені обов`язки, визначені пунктами 1, 2 частини першої та пунктами 2, 4 частини другої статті 76 КК України.
Зазначений вирок суду набрав законної сили 27.08.2021 і згідно з розпорядженням від 30.08.2021 копія вироку була направлена до Вінницького МВ для його виконання.
13.09.2021 до суду надійшло повідомлення із зазначеної установи про прийняття вироку до виконання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 випливає, що 08.09.2021 останній був поставлений на облік у Вінницькому МВ, а також йому були роз`яснені порядок відбування покарання, наслідки ухилення від його відбування або порядку його відбування. Також 13.09.2021 засудженому встановлені дні явки на реєстрацію та роз`яснені положення статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) та статті 78 КК. Крім того, в цей же ж день був складений індивідуальний план на період іспитового строку, з яким ОСОБА_7 ознайомився під підпис.
Незважаючи на викладене, 21.04.2022 та 28.04.2022 засуджений ОСОБА_7 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».
Крім того, 28.04.2022 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений постановою день.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 357 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Зі змісту пункту 3 частини другої статті 539 КПК України випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.
Частиною другою статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічна норма міститься в частині першій статті 166 КВК, зокрема, зазначеною статтею визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Зі змісту частини третьої статті 166 КВК випливає, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 не виконує, покладені на нього вироком суду обов`язки, а саме 21.04.2022 та 28.04.2022 засуджений ОСОБА_7 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проходження пробаційної програми «Подалання агресивної поведінки». Крім того, 28.04.2022 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений постановою день
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначених обставин не заперечував, повідомивши, що не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки перебував за межами м. Вінниці, а саме допомагав волонтерам у м. Суми, а згодом у м. Києві. При цьому жодного документів на підтвердження перебування за межами м. Вінниці ОСОБА_7 суду не надав. Крім того, суд враховує, що засуджений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації, виїхав за межі м. Вінниці, не повідомивши про це орган пробації.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що поведінка ОСОБА_7 свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає за доцільне подання органу пробації задовольнити, скасувавши звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року. Ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвалу винесено із порушенням норм кримінально-процесуального права та без врахування всіх пом`якшуючих обставин у справі. Стверджує, що 21.04.2022 та 28.04.2022 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для проходження пробаційної програми «Подалання агресивної поведінки» не через бажання ухилятися від пробаційної програми та небажання ставати на шлях виправлення. Так, з 18.04.2022 по 29.04.2022 він перебував у м. Суми та м. Києві, де допомагав волонтерам у супроводі та розвантаженні гуманітарної допомоги, оскільки бажав хоч якимось чином допомогти в ситуації, що склалася через війну в Україні, а тому 28.04.2022 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений постановою день.

Вказує, що приводом для скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням став той факт, що він знаючи про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації, виїхав за межі м. Вінниці, не повідомивши про це орган пробації. Проте виїжджаючи за межі м. Вінниці засуджений розраховував, що повернеться до 21.04.2022 та встигне на призначений час для проходження пробаційної програми, однак через затримку волонтерів у м. Київ вчасно повернутись не вдалося.

Звертає увагу суду, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021 йому не заборонено тимчасово виїжджати за межі м. Вінниці у межах України без дозволу або відома пробаційної служби, а єдині дві неявки відбулися в межах короткого проміжку часу один тиждень. Крім того, інспектором відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України не складалося письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, просили суд її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 та представник пробації ОСОБА_9 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 370 КПК України вказано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Відповідні вимоги судом першої інстанції дотримано.

Так, ч. 2 ст. 78 КК України, передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу IX параграфу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого Наказом Мін`юста України від 29.01.2019 №272/5 невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Колегія суддів під час розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 встановила, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року ( т.2. а.с.п. 6-14) ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладено певні обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вказаний вирок надійшов на виконання до Вінницького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області 03.09.2021 та 08.09.2021 ОСОБА_7 поставлений на облік ( т.2 а.с.п. 2).

08.09.2021 засудженому ОСОБА_7 роз`яснено покладені на нього судом обов`язки та цього ж дня ознайомлено із постановою про встановлення днів явки на реєстрацію ( т.2 а.с.п. 15,18), згідно якої останній повинен являтись на реєстрацію до органу пробації другий, третій та останній четвер щомісяця.

30.09.2021 засудженого ОСОБА_7 ознайомлено із постановою про встановлення днів явки на реєстрацію ( т.2 а.с.п. 22), згідно якої останній повинен являтись на реєстрацію до органу пробації останній четвер кожного місяця.

Зі змісту листків реєстрації (т.2. а.с.п. 19,23) слідує, що ОСОБА_7 з 08.09.2021 по 26.05.2022 лише 28.04.2022 не з`явився на реєстрацію до органу пробації. Проте 10.05.2022 ОСОБА_7 за викликом (т.2 а.с.п.28 на звороті) з`явився на реєстрацію про що свідчить його підпис в листкові реєстрації (т.2. а.с.п. 23). При цьому 10.05.2022 засудженого попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання в разі подальшого невиконання останнім покладених на нього судом обов`язків (т.2. а.с. 29).

10.05.2022 ним було надано письмові пояснення з приводу неявки. Відповідно до яких з 18.04.2022 по 29.04.2022 засуджений перебував у м. Суми та м. Києві, де допомагав волонтерам у супроводі та розвантаженні гуманітарної допомоги, оскільки бажав хоч якимось чином допомогти в ситуації, що склалася через війну в Україні. Намірів ухилятися від виконання обов`язків покладених судом не мав. З наведених підстав він 21.04.2022 та 28.04.2022 не з`явився на проходження пробаційної програми та реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений постановою день.

Абзацом 2 п. 2 розділу IX параграфу 3 Порядку вказано, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що інспектором не складалося письмове попередження безпідставні, оскільки з матеріалів судового провадження слідує, що 10.05.2022 ОСОБА_7 оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання. Більше того, засуджений під підпис ознайомився із змістом вказаного попередження (т.2 а.с.п.29).

Крім того, судом встановлено, що 12.05.2022 та 19.05.2022 мали місце випадки повторної неявки ОСОБА_7 до уповноваженого органу з питань пробації для проходження пробаційної програми. Лише 24.05.2022 ОСОБА_7 з`явився до органу пробації, де надав письмові пояснення, в яких вказав, що не з`явився 12 та 19 травня 2022 року, оскільки працював неофіційно на порізці металу з 07 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв., однак підтверджуючих документів він немає.

Водночас на підтвердження поважності причин своєї неявки 21.04.2022 та 28.04.2022 засуджений надав колегії суддів апеляційного суду довідку директора ДНЗ « ЦПТО № 1 м. Вінниці» ОСОБА_10 , згідно якої вбачається, що ОСОБА_7 в період 18.04.2022 по 28.04.2022 приймав активну участь у волонтерській діяльності (розвантаження продуктів для ВПО) та інших видів гуманітарної допомоги. Однак, на думку колегії суддів, видана довідка, не підтверджує розвантаження ОСОБА_7 гуманітарної допомоги на території м. Суми та м. Києва, а тому не може бути доказом поважності неявки. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували неможливість ОСОБА_7 з`явитися до органу пробації засудженим не надано.

Щодо доводів засудженого про те, що йому не заборонено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021 виїжджати за межі м. Вінниці без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, то колегія суддів зауважує наступне. Справді вказаний вирок не містить такої заборони, однак ним засудженого зобов`язано виконувати інші обов`язки. Зокрема періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, а тому відсутність заборони виїзду за межі м. Вінниці не звільняла ОСОБА_7 від виконання цих обов`язків. Навпаки виїжджаючи за межі м. Вінниці засуджений повинен так планувати свій час, щоб мати змогу вчасно з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Разом з тим, виїжджаючи за місто засуджений не був позбавлений можливості завчасно повідомити інспектора про неможливість його явки для реєстрації та проходження пробаційної програми, шляхом здійснення телефонного дзвінка, однак не скористався цим.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що навіть під час апеляційного розгляду засуджений двічі допустив порушення виконання покладених на нього вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2021 обов`язків. Так, провідним інспектором в судовому засіданні надано листок реєстрації за період часу з 30.06.2022 по 29.09.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 28.07.2022 та 29.09.2022 не з`явився для реєстрації, на що засуджений пояснив колегії суддів, що не знав чи потрібно йому взагалі являтися для реєстрації.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать, що поведінка засудженого вказує на те, що він свідомо не бажає ставати на шлях виправлення, а допущені ним порушення носять системний характер.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для направлення засудженого для відбуття призначеного покарання, а апеляційна скарга ОСОБА_7 не містить доводів, які б спростовували висновки суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4