Єдиний унікальний № 946/4727/22
Провадження № 1-кп/946/511/22
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

16 вересня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла юридична особа товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет»,

представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемовський, Свердловської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. ст. 88-91 КК України, є таким, що не має судимості, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якого спливає 19 вересня 2022 року, посилаючись на ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, скоїти інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому послалися на те, що обвинувачений має постійне місце проживання. Вважають, що наявність ризиків прокурор не довів.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2022 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 серпня 2022 року. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачуваний може переховатися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або суду та незаконно впливати на потерпілу і свідків. Ухвалою суду від 21 липня 2022 року строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого був продовжений до 19 вересня 2022 року з тих самих підстав.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (39 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, то він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту обвинувачених, потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілого, свідків шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений притягується до відповідальності за вчинення корисливого злочину, за які раніше був неодноразово судимий, а тому суд вважає доведеним ризик можливості обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, потерпілий та свідки ще не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 15 листопада 2022 року.

В силу положень ч. 3 ст. 183 та ст. 199 КПК України, а також враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених КПК України. Підстав для висновку, що визначення розміру застави може не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України судом не встановлено.

Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження не надійшло.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 199, 314-315, 370-372 КПК, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 15 листопада 2022 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 15 листопада 2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень (30 х 2481грн = 74430грн).
Обвинувачений або застовадавець мають право у будь який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора;
2) не відлучатися за межі міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду або прокурора;
3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1