Провадження №1-кп/761/2550/2022
В И Р О К
іменем України

10 серпня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0000275 від 13.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2021 року народження, працевлаштованого на посаді вчителя інформатики у школі №88 м. Донецька, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції КК України станом на 24.02.2022), ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, при цьому ч. 1 статті 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів,з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації (далі - рф) розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, рф чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань рф, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони рф, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та регулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІП від 18.01.2018, діяльність збройних формувань рф та окупаційної адміністрації рф у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який акт виданий у зв`язку з такою діяльністю є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

У березні квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія рф шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ДНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, дисципліну, її учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Донецької області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ДНР», 12.11.2014 її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «ДНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ДНР» (далі «НМ «ДНР»), яка дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів рф.

Встановлено, що до складу «НМ «ДНР» входить структурний підрозділ «115» полк, який складається з батальйонів та окремих підрозділів забезпечення. Згідно організаційно-штатного розпису до складу 3 батальйону входить «Окремий протитанковий взвод».

Політичне та військове керівництво рф, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

19.02.2022 головою «ДНР» підписано указ № 29 «Про проведення загальної мобілізації», та оголошено повну мобілізацію.

22.02.2022 Президент рф (далі президент рф) направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент рф оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

Проте, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Так, 24.02.2022 громадянин України ОСОБА_5 , добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованою та фінансованою рф «НМ «ДНР».

24.02.2022 невстановленою особою, за невстановлених обставин, ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу окремого протитанкового взводу 3 батальйону НОМЕР_1 полку «НМ «ДНР», та отримав військове звання «рядовий».

Далі, громадянин України ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі окремого протитанкового взводу 3 батальйону НОМЕР_1 полку «НМ «ДНР»», у період з 24.02.2022 до 27.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил рф, із закріпленою зброю та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил рф та «НМ «ДНР», виконував обов`язків «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, укріплення населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, для здійснення збройного опору Збройним Силам України.

Злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена 27.04.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України в селищі Кутузівка Харківського району Харківської області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що 22 лютого 2022 року йому повідомив директор школи, в якій він працював, про необхідність його прибуття до пункту збору мобілізованих «ДНР» 23 лютого 2022 року. Також, як далі пояснив обвинувачений ОСОБА_5 , 23 лютого 2022 року він не прибув у зазначене місце, вимкнув мобільний телефон, цього вечора до нього знову зателефонував директор школи та висловив вимогу прибути до відповідного пункту 24 лютого 2022 року, у разі неприбуття військові заберуть його з дому, оскільки директор надасть їм інформацію про його місце проживання. Крім того, він злякався за життя дружини та дитини, побоювався кримінального переслідування від посадових осіб т.зв. «ДНР», і 24 лютого 2022 року, у примусовому порядку, будучи громадянином України, прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», де його було оформлено на військову службу у збройному підрозділі - «Народна міліції «ДНР», після чого пізніше отримав зброю і боєкомплект. В подальшому, у період з 24.02.2022 до 27.04.2022, виконував вказівки командирів, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, укріплення населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення до України. Також у період з 24.02.2022 до 27.04.2022 він неодноразово звертався до командування його військового підрозділу із проханням повернути його до м. Донецька, та виражав небажання брати участь у військових діях, однак у відповідь отримав відмову та погрози. За цей час жодного разу у збройні сутички із Збройними Силами України не вступав, а був затриманий військовослужбовцями Збройними Силами України після відповідного артобстрілу в селищі Кутузівка Харківського району Харківської області.

Водночас, не дивлячись на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень, вона в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями, які містяться у:

-протоколі огляду від 03.06.2022, згідно якого проведено огляд предметів, виявлених та вилучених при затриманні ОСОБА_5 безпосередньо при останньому, а саме військової форми одягу (кофта, штани, кітель тощо);

-протоколі огляду від 10.06.2022, згідно якого проведено огляд особової справи ОСОБА_5 , де містяться біографічні дані останнього (з додатками);

-протоколі огляду інтернет-сторінок від 02.06.2022, 09.06.2022 і 10.06.2022 (з додатками, в тому числі CD-R дисками), де розміщено інформацію щодо ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку; у вкладці «ЧИСТИЛИЩЕ» знаходиться дані стосовно осіб, які вчиняли злочини проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також оглянутий профіль ОСОБА_5 у мережі «Інтернет»;

-протоколі огляду від 11.06.2022, згідно якого проведено огляд інформації щодо нормативно-правових актів з питань визнання рф так званих «ДНР» і «ЛНР», а також проходження військової служби у збройних силах рф, яка розміщена в мережі Інтернет.

Що ж стосується доводів сторони захисту, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_5 , в частині примусового залучення його до служби в «Народну міліції «ДНР», тобто без його добровільної згоди, то такі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому суд зважає на те, що військовослужбовцями Збройними Силами України було затримано ОСОБА_5 не в порядку з`явлення останнього (активно-ініціативної здачі у полон) в максимально найближчий час після його оформлення на військову службу в « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що мало місце 24 лютого 2022 року, а значно пізніше ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому за обставин реальних бойових дій у Харківській області, що, на переконання суду, прямо свідчить про відсутність намірів у ОСОБА_5 не приймати участь у військовій агресії рф по відношенню до України на стороні т.зв. «ДНР».

Саме через наведене, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_8 - (рідної сестри обвинуваченого ОСОБА_5 ), яка в судовому засіданні пояснила, що про мобілізацію брата дізналась 24.02.2022 від його дружини, при цьому остання повідомила, що ОСОБА_5 погрожували кримінальною відповідальністю у разі його неприбуття до пункту мобілізації, у зв`язку з чим вживались спроби уникнення примусової мобілізації як шляхом звернення до правозахисника - адвоката ОСОБА_9 , так і зверненням до представників окупаційної влади із проханням повернути ОСОБА_5 з військової служби.

Крім того, з аналогічних підстав, суд також не бере до уваги показання свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є адвокатом, радником у Комітеті із захисту прав людини, і з початку мобілізації на тимчасово окупованих територіях України до неї неодноразово звертались люди за консультаціями щодо уникнення призову на військову службу у т.зв. «ДНР», зокрема, до неї особисто і зверталась ОСОБА_8 - рідна сестра ОСОБА_5 з подібним питанням.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , як громадянин України, вчинив умисно діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції КК України станом на 24.02.2022).

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в участі в терористичній організації, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 260 КК України.

Обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_5 , в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що останній є раніше не судимим, має стійкі соціальні зв`язки (одружений, має на утриманні дитину 2021 року народження), в судовому засіданні висловив жаль з приводу того, що сталося, і тому, на думку суду, є можливість призначити йому покарання, передбачене у санкціях ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, та ч. 2 ст. 260 КК України у не максимальному розмірі, однак з конфіскацією майна.

Враховуючи всі обставини даної справи, відповідно до правил ст. 70 КК України, на думку суду, при визначенні остаточного покарання, слід застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції КК України станом на 24.02.2022), за які призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції КК України станом на 24.02.2022) тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, у спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_10 даним вироком, рахувати з моменту його фактичного затримання - 27 квітня 2022 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1