Справа № 308/1184/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001416 від 14.10.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, на триманні троє неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
02 жовтня 2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи раніше засудженими вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, за попередньою змовою між собою, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, переконавшись, що їх дії не помічають сторонні особи, шляхом вільного доступу зайшли до під`їзду будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали велосипед марки «Наіbіке», моделі «МТВ Attack Fs 26 Zoll 27-g SLX Mix Matt» чорного та червоного кольорів вартістю 19 433,00 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 05 жовтня 2021 року близько 04 год. 10 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи раніше засудженими вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, за попередньою змовою між собою, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження дверного замку проникли до під`їзду будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали велосипед марки «КТМ», моделі «Масіnа Kapoho-Green 273/ 48 cm 2019», чорного кольору, вартість якого становить 93 420 грн., велофару марки «FENIX» моделі «ВС30», вартість якого становить 2 625 грн., електронний пристрій марки «Garmin», модель «Montana 680», вартість якого становить 14 167 грн., велосипедне заднє крило марки «Topeak» моделі «Defender ХС11», вартість якого становить 761 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 110 973,00 гривень.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у приміщення.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково.

Пояснив, що в нічний час в жовтні 2021 року /точний час та дату не пам`ятає, припускає, що це могло бути о 04 год. 02.10.2021/, прогулювалися з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 , де через скло побачили різнокольоровий велосипед, після чого у них спонтанно виник умисел викрасти велосипед; при цьому вартість велосипеду їм була невідома. Так як двері під`їзду не були зачинені, вони шляхом вільного доступу зайшли до під`їзду будинку та винесли зазначений велосипед. В майбутньому ОСОБА_8 планував особисто використовувати зазначений велосипед.

Крім того, в нічний час в жовтні 2021 року /точний час та дату не пам`ятає, припускає, що це могло бути о 04 год. 05.10.2021/, прогулювалися з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 , де через скло побачили велосипед. Так як двері під`їзду не були зачинені, вони шляхом вільного доступу зайшли до під`їзду будинку та винесли зазначений велосипед, при цьому ОСОБА_6 виніс з під`їзду велосипед, а ОСОБА_8 виніс комплектуючі до велосипеду. В подальшому, дізнавшись вартість викраденого велосипеду, ОСОБА_6 на потязі відвіз велосипед у м. Львів, де здав його в ломбард за половину вартості; ОСОБА_8 з виручених грошей отримав 25 тис. грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні просила суд врахувати відсутність такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково.

Пояснив, що 02.10.2021 року /точний час та дату не пам`ятає, припускає, що це могло бути о 04 год. 02.10.2021/ прогулювався з ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_3 , побачили через скло велосипед, який викрали, потрапивши до під`їзду будинку шляхом вільного доступу. Зазначений велосипед ОСОБА_8 забрав собі для особистого користування.

Також 05.10.2022 року в нічний час /точний час та дату не пам`ятає, припускає, що це могло бути о 04 год. 05.10.2021/ під час прогулянки з ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_3 , побачили через скло у під їзді зазначеного будинку велосипед. Підійшовши до дверей будинку, ОСОБА_6 нажав в рандомному порядку цифри 1,2 на кодовому замку, внаслідок двері відкрились; можливо двері і не були зачинені. Зайшовши в під`їзд будинку, він виніс велосипед, а ОСОБА_8 виніс комплектуючі до велосипеду. Після цього ОСОБА_6 потягом відвіз велосипед до м. Львів, де здав його в ломбард. При цьому обвинувачений заперечив пошкодження ним дверного замку під`їзду будинку

АДРЕСА_3 обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 заявила, що відеозапис, на якому відображені події, що мали місце 05.10.2021, є неналежним доказом, оскільки при демонстрації відеозапису в судовому засіданні не можна розпізнати риси обличчя людей, що присутні на відеозаписі, що ставить під сумнів причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до скоєння епізоду злочину, що мав місце 05.10.2021.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що зберігав належний йому велосипед марки «Наіbіке», моделі «МТВ Attack Fs 26 Zoll 27-g SLX Mix Matt», який був придбаний в Словаччині за 500-550 Євро, в під`їзді будинку АДРЕСА_3 . Під`їзд відкривався за допомогою секретної комбінації п`яти цифр на кодовому замку, двері захлопувалися автоматично; можливість того, що двері під`їзду могли були бути зламані, відкинув. Крадіжку велосипеду виявила знайома його сина приблизно 2-3 жовтня, точний час назвати не може.

Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що велосипед марки «КТМ» придбав в 2019 році за 4172 умовних одиниць. 04.10.2022 залишив велосипед в окремій кімнаті, що закривалася на замок, в під`їзді будинку за адресою АДРЕСА_3 . Виявивши відсутність велосипеду, при перегляді записів камер відеоспостереження, розміщених на будинку за вказаною адресою, побачив як двоє невідомих йому осіб викрадають належний йому велосипед. Серцевина замка, якою зачинялися двері в окрему кімнату під`їзду будинку, де зберігався велосипед, була відсутня. Варіант, що вхідні двері під`їзду будинку могли бути відкритими, відкинув категорично, так як двері зачиняються автоматично, відкрити їх можливо або за допомогою секретної комбінації цифр (коду) або аварійним ключем. Велосипед розшукав у ломбарді м. Львова, де викупив його за 28 800 гривень.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_6 , ОСОБА_8 злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, вчинено останніми, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 винуватими за пред`явленим обвинуваченням та призначити покарання кожному окремо за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 років, за ч. 3 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання остаточно призначити ОСОБА_6 , ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, яке призначене цим вироком, приєднати частки невідбутого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Також прокурор просив урахувати обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту.
Стороною обвинувачення суду надані наступні докази:

по епізоду, що мав місце 02.10.2021

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.10.2021 року, відповідно до якого слідчим отримано заяву від ОСОБА_11 про крадіжку, де останній заявив, що з 01.10.2021 року по 07.10.2021 року з під`їзду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , невідомі особи вкрали велосипед червоно-чорного кольору марки «Наіbіке», моделі «МТВ Attack Fs 26 Zoll 27-g SLX Mix Matt» /а.с.147-148/;

- протокол огляду місця події від 13.10.2021 року, який проводився за участю ОСОБА_16 ; обєктом огляду було приміщення службового кабінету №13 «А», який розташований на 2 поверсі адміністративної будівлі Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А», в якому знаходилась особа чоловічої статі, одягнутий в шкіряну куртку чорного кольору, сині джинси та сині кросівки, який представився як ОСОБА_8 , в його руках знаходилась кепка (бейсболка) чорного кольору марки «Flexfit», яку останній добровільно надав для огляду/а.с.151-152/;

- заяву ОСОБА_8 від 13.10.2021 року, відповідно до якої останній добровільно надав свою кепку чорного кольору для проведення слідчих дій /а.с.153/;

- протокол огляду місця події від 13.10.2021 року, який проводився за участю ОСОБА_6 ; обєктом огляду було приміщення службового кабінету №13 «А», який розташований на 2 поверсі адміністративної будівлі Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А», в якому знаходилась особа чоловічої статі, одягнутий в чорного кольору спортивну куртку, чорні спортивні штани та чорні кросівки, який представився як ОСОБА_6 , останній добровільно надав для огляду чорну куртку марки «ЕQ», на якій в області лівої грудинки наявний напис білими літерами «ЕQ», в кишенях куртки нічого не було виявлено /а.с.154-156/;

- заяву ОСОБА_6 від 13.10.2021 року, відповідно до якої останній добровільно надав чорну куртку з білим надписом з лівої сторони для проведення слідчих дій /а.с.157/;

- ілюстративну таблицю до протоколу ОМП від 13.10.2021 року, що проводився за адресою: м. Ужгород. вул. Гагаріна, 10 «а» /а.с.158-159/;

- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.10.2021 року, відповідно до якої слідчим постановлено приєднати в якості речових доказів в кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 наступні речі: куртку чорного кольору марки «ЕQ» та кепку (бейсболку) чорного кольору марки «Flexfit» /а.с.160-161/;

- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення, №354 від 12.11.2021 року /а.с.162/;

- довідку про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 26.10.2021 року №СЕ-19/107-21/9030-ТВ у кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 року/а.с.164/;

- висновок експерта №СЕ-19/107-21/9030-ТВ від 26.10.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеда марки «Наіbіке», моделі «МТВ Attack Fs 26 Zoll 27-g SLX Mix Matt» чорного та червоного кольорів, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 19 433,00 грн./а.с.165-173/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.01.2022 року, який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 ; слідчим експериментом стверджено, що ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 , таємно проникли до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом підбору пароля від вхідних дверей, де реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужого майна, виклали велосипед, після чого покинули місце події та пішли у невідомому напрямку. Окрім цього, через кілька днів у жовтні 2021 року перебуваючи за вказаною адресою, повторно проникли до підсобного приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вкрали велосипед із зарядним пристроєм /а.с. 180-183/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.01.2022 року, який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 ; слідчим експериментом встановлено, що ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 в жовтні 2021 року, діючи умисно, таємно, шляхом підбору пароля від вхідних дверей будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , проникли всередину, де реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужого майна, таємно вкрали велосипед марки «КТМ» чорного та зеленого кольорів, після чого покинули місце події та пішли в невідомому напрямку. Окрім цього ОСОБА_8 та ОСОБА_6 діючи умисно, повторно викрали велосипед марки «Наіbіке», який знаходився в підсобному приміщенні будинку/а.с. 184-187/;

- ілюстративну фототаблицю до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2022 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 добровільно надали згоду на проведення с слідчого експерименту за участю понятих; на ілюстрації №1 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вказують на будинок, з якого ними було викрадено велосипеди в жовтні 2021 року; на ілюстрації №2 зображено як ОСОБА_6 , діючи спільно ОСОБА_8 , підбирають пароль від вхідних дверей будинку; на ілюстрації №3 зображено ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які вказують на приміщення, в якому зберігались велосипеди; на ілюстрації №4 зображено як ОСОБА_6 вказує напрямок руху, куди він разом з ОСОБА_8 пішли разом з викраденими велосипедами /а.с.188-189/;

по епізоду, що мав місце 05.10.2021

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.10.2021 року, відповідно до якого слідчим отримано заяву від ОСОБА_15 про крадіжку, де останній заявив, що невідомі особи в період часу з 04 год. по 06 год. 05.10.2021 року викрали належний йому велосипед марки «КТМ», моделі «Масіпа Kapoho-Green 273/ 48 cm 2019» чорного кольору, що знаходився в підсобному приміщенні першого поверху будинку за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.99-100/;

- заяву потерпілого ОСОБА_15 від 19.10.2021 року, відповідно до якої останній просив приєднати до матеріалів кримінального провадження №0001416 від 14.10.2021 року відеозапис із камер відеоспостереження, розміщених за адресою: АДРЕСА_3 , які викопійовано та записано на один оптичний диск із надписом: НР DVD-R 16x|4.7 GB data 120 video min, для проведення всіх необхідних слідчих дій/а.с.101/;

- оптичний диск із надписом НР DVD-R 16x|4.7 GB data 120 video min, для проведення всіх необхідних слідчих дій /а.с.102-103/;

- протокол огляду предмета (відеозапису) від 20.10.2021 року, а саме: DVD-R диск марки «HP» DVD-R 16х4.7 Gb Data//120min/video, на якому міститься 3 файли; вказаним оглядом встановлено, що запис починається о 04:08 хв. 55 сек. за системним файлом. На відеозаписі зафіксована прилегла територія до будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , зліва розташована проїжджа частина, справа вхід до будинку. О 04:09:53 05.10.2021 року біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 з`явились дві особи, які одягнуті в темний одяг, в одного з яких наявні світло відбиваючі елементи на одязі та в подальшому звертають в бік входу до будинку; о 04:09:53 на відеозаписі з`явились дві особи чоловічої статі, один з яких одягнутий в чорну куртку з капюшоном з надписом білого кольору, темний головний убір «кепка», блакитну медичну маску, темні штани, інший в куртку з капюшоном чорного кольору, темний головний убір «кепка», штани синього кольору; о 04:10:03 вищевказані особи підійшли до дверей будинку та шляхом підбору коду до дверей проникли до середини; о 04:09:53 на відеозаписі з`явились дві особи чоловічої статі, один з яких одягнутий в чорну куртку з капюшоном з надписом білого кольору, темний головний убір «кепка», блакитну медичну маску, темні штани, інший в куртку з капюшоном чорного кольору, темний головний убір «кепка», штани синього кольору та заходять до під`їзду будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ; о 04:11:42 вищевказані особи покидають приміщення будинку разом з велосипедом чорного кольору /190-194/;

- довідку про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 26.10.2021 року №СЕ-19/107-21/9029-ТВ у кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 року/а.с.105/;

- висновок експерта №СЕ-19/107-21/9029-ТВ від 26.10.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість електровелосипеда марки «КТМ», моделі «Масіпа Kapoho-Green 273/ 48 cm 2019» чорного кольору, із зарядним пристроєм, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 93 420,00 грн. /а.с.106-114/;

- довідку про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 27.10.2021 року №СЕ-19/107-21/9113-ТВ у кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 року/а.с.116/;

- висновок експерта №СЕ-19/107-21/9113-ТВ від 27.10.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість GPS-навігатора марки «Garmin» модель «Montana 680», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 14 467,00 грн./а.с.117-125/;

- довідку про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 27.10.2021 року №СЕ-19/107-21/9114-ТВ у кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 року/а.с.126/;

- висновок експерта №СЕ-19/107-21/9114-ТВ від 27.10.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість велофари марки «FENIX» моделі «ВС30» Cree ХМ-L2 (Т6), бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 2 625,00 грн./а.с.127-136/;

- довідку про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 27.10.2021 року №СЕ-19/107-21/9112-ТВ у кримінальному провадженні №0001416 від 14.10.2021 року/а.с.138/;

- висновок експерта №СЕ-19/107-21/9112-ТВ від 27.10.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипедного заднього крила марки «Topeak» моделі «Defender XC11», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 716,00 грн./а.с.139-146/.

Стороною захисту суду докази не надавались.

Оцінка наданих сторонами доказів, їх позицій та показів обвинувачених, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинувачених у пред`явленому обвинуваченні.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, в тому числі оглянувши відеозапис, на якому відображені події, що мали місце 05.10.2021, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Суд відхиляє докази сторони захисту, що відеозапис, на якому відображені події, що мали місце 05.10.2021, є неналежним доказом, оскільки, за твердженням адвоката ОСОБА_14 , при демонстрації відеозапису в судовому засіданні не можна розпізнати риси обличчя людей, що присутні на відеозаписі.

Так, дана версія сторони захисту в особі адвоката ОСОБА_14 вступає у суперечність з показаннями обвинувачених, які чітко, послідовно, логічно пояснили обставини вчинення ними крадіжки, що мала місце 05.10.2021 за адресою АДРЕСА_3 , заперечивши при цьому лише наявність такої кваліфікуючої ознаки як проникнення. Суперечність різних версій, висунутих стороною захисту, значно послаблюють аргументи, наведені на їх обґрунтування.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування добровільно надав стороні обвинувачення для огляду належну йому чорну куртку марки «ЕQ», на якій в області лівої грудинки наявний напис білими літерами «ЕQ»; а ОСОБА_8 добровільно надав стороні обвинувачення належну йому кепку (бейсболку) чорного кольору марки «Flexfit», а на відеозаписі із камер відеоспостереження, розміщених за адресою: м. Ужгород. вул. Набережна Незалежності, буд.9, 05.10.2021 о 04 год. 08-11 хв. присутні дві особи, один з яких одягнутий в чорну куртку, на якій в області лівої грудини наявний напис білими літерами «ЕQ», на голові у другого наявний темний головний убір «кепка», а тому суд ідентифікує осіб, наявних на відеозаписі, саме як обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Суд вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» враховую правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387) у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у приміщення.

При цьому суд критично оцінює доводи сторони захисту про відсутність такої кваліфікуючої ознаки як проникнення.

Так, у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, що проникнення передбачає, щоб особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.

При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа. Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

В даному випадку обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи факт незаконного потрапляння до приміщення, зайшли до під`їзду багатоквартирного будинку, доступ до якого є обмеженим шляхом використання кодованого замку з метою перешкоди та заборони для вільного доступу у це приміщення стороннім особам, та заволоділи чужим майном, а тому в їх діях наявна така кваліфікуюча ознака як проникнення.

При цьому суд ідентифікує проникнення обвинувачених до під`їзду багатоквартирного будинку саме як проникнення до приміщення, а не проникнення до сховища, як це сформульовано прокурором в обвинувальному акті, так як у постанові Касаційного кримінального суду від 19 березня 2019 року (справа № 497/349/16-к) було зроблено висновок щодо застосування норм права, який полягає у тому, що під приміщенням в тому числі треба розуміти внутрішню частину будівлі, споруди або багатоповерхового будинку, які належать колективу, організації, державі чи приватній особі, а дії особи, направлені на проникнення до під`їзду багатоквартирного будинку, доступ до якого є обмеженим шляхом використання охорони, замків (кодованих, електронних тощо) та замикання дверей з метою перешкоди та заборони для вільного доступу у це приміщення стороннім особам, якщо такі дії вчинені з метою крадіжки, грабежу чи розбою, необхідно кваліфікувати за відповідною нормою кримінального закону з кваліфікуючою ознакою, як вчинення таких дій з проникненням у приміщення.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд відкидає наявність такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, яка зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті.

Так, щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Так, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 зазначених дій, оскільки обвинувачений під час розгляду справи не висловлював жодного співчуття, не проявляв жодних ознак каяття, не відшкодував потерпілим матеріальної та моральної шкоди та не намагався її відшкодувати.

Стороною обвинувачення не надано доказів, які би давали підстави вважати, що є обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття.

При цьому суд аналогічно відкидає наявність такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, з підстав, що викладені вище. Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на стадії судових дебатів повідомив, що визнання ним своєї вини і інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях було мотивоване тим, що потерпілий в обмін на інформацію про місцезнаходження викраденого велосипеду пообіцяв йому не писати заяву про вчинене кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність у обвинуваченого щирого каяття з приводу скоєного.

Стороною обвинувачення не надано доказів, які би давали підстави вважати, що є обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України.

Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких (за ч.2 ст. 185 КК України) та тяжких (за ч.3 ст. 185 КК України) злочинів, їх вид та суспільну небезпечність; те що завдана Вагерич шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Також суд бере до уваги наведені відомості про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше був засудженим за вчинення умисного корисливого злочину, відповідних висновків для себе не зробив та учинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням.

При дослідженні особистості обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням. Приймаючи рішення про відсутність підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням, суд виходить з того, що ОСОБА_6 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки; при цьому наведений за вказаним вироком злочин був учинений в період відбуття покарання з іспитовим строком, що виключає повторне застосування положень ст. 75 КК України.

З урахуванням викладених обставин суд уважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а саме: шляхом призначення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Оскільки ОСОБА_6 учинено два злочини, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_17 учинив новий злочин, як то було встановлено, у період іспитового строку, суд має застосувати положення ст. 71 КК України, а саме: часткове приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки, остаточно призначив ОСОБА_17 покарання в виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких (за ч.2 ст. 185 КК України) та тяжких (за ч.3 ст. 185 КК України) злочинів, їх вид та суспільну небезпечність; те що завдана потерпілим шкода не відшкодована. Також суд бере до уваги наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше був засудженим, та учинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням. Суд також ураховує, що ОСОБА_8 є особою середнього віку, посередньо характеризується за місцем мешкання, по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався, хворіє на гіперемію.

При дослідженні особистості обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням. Приймаючи рішення про відсутність підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням, суд виходив з того, що ОСОБА_8 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки; при цьому наведений за вказаним вироком злочин був учинений в період відбуття покарання з іспитовим строком, що виключає повторне застосування положень ст. 75 КК України.

З урахуванням викладених обставин суд уважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а саме: шляхом призначення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Оскільки ОСОБА_8 учинено два злочини, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 учинив новий злочин, як то було встановлено, у період іспитового строку, суд має застосувати положення ст. 71 КК України, а саме часткове приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року у виді позбавлення волі на 3 роки, остаточно призначив ОСОБА_17 покарання в виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Призначення обвинуваченим саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження №0001416 не обирався; разом з тим стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження, а тому суд вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження №0001416 не обирався, прокурор клопотав про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_8 на стадії судового рогляду належно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки обвинуваченого, а тому слід обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі.
Витрати по справі становлять 3604,02 грн. за проведення товарознавчих експертиз. У відповідності до вимог ст.124 КПК України документально підтверджені судові витрати по справі за проведення товарознавчих експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в рівних частках в розмірі 1 802,01 грн. з кожного.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, частку невідбутого ОСОБА_6 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 1 802,01 грн.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, частку невідбутого ОСОБА_8 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання в виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді домашнього арешту із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 1 802,01 грн.
Речові докази по справі, а саме: куртку чорного кольору марки «ЕQ» - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ; кепку (бейсболку) чорного кольору марки «Flexfit» - повернути обвинуваченому ОСОБА_8 , оптичний диск із надписом НР DVD-R 16x|4.7 GB data 120 video min залишити зберігатися при матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_18