Справа № 202/4840/22
Провадження № 1-кп/202/361/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 01.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, не одруженого, маючого неповну середню освіту, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 01.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які є підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Так, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, доходу, що у свою чергу свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачення ґрунтується на свідченнях потерпілих та свідків, у зв`язку із чим обвинувачений може впливати на останніх з метою зміни їх свідчень.

На підставі викладеного, прокурор просив продовжити у відношенні обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, вважав

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04.07.2022 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 30.08.2022.

Відповідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. .

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, про наявність якого, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів.

Крім того, суд також враховує вимоги ст. 178 КПК України, щодо особистих характеризуючих відомостей обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, ніде не навчається та не має постійного джерела доходу, не має постійного місця проживання, раніше не судимий.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

Таким чином, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177КПК України, на даний час продовжує існувати і не зменшився, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочинів, а також наявний високий ступінь ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину із застосуванням насильства .

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 27 жовтня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1