Справа № 541/1162/22
№ провадження 1-кп/541/159/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 16.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою загальною освітою, не одруженого, не працює, без зареєстрованого місця проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2022 року близько 21 години (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_5 , маючи намір та бажання, направлені на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до території домоволодіння, знайшовши місце в паркані, де були відсутні його секції, без дозволу власника потрапив в середину території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ННВ 114833 виданого 13.03.2018 Приватним нотаріусом Миргородського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Реалізовуючи свої кримінально-протиправні наміри, ОСОБА_5 , діючи таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, користуючись темною порою доби, відсутністю власника та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану (згідно Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»), перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, помітив поруч з гаражним приміщенням мотоцикл марки МТ-10-36, належний ОСОБА_8 . Після чого, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до вищезазначеного мотоциклу марки МТ-10-36, за допомогою невстановленого предмету, який останній зберігав при собі та за допомогою сили рук, демонтував від коляски мотоциклу одне колесо в зборі, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/6123-АВ від 26.05.2022р. становить 300 грн. 00 коп., продовжуючи свої протиправні дії за допомогою невстановленого предмету, який останній зберігав при собі та за допомогою сили рук, демонтував генератор від мотоциклу, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/6119-AB від 26.05.2022р. становить 1048 грн. 29 коп. Після цього, ОСОБА_5 на місце демонтованих колеса та генератора встановив свої колесо та генератор, які приніс з собою, та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим повністю довів свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1348 грн. 29 коп. (одна тисяча триста сорок вісім гривень двадцять дев`ять копійок).

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 21 червня 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам її підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та

місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим, та призначення узгодженого ними покарання, просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним, потерпілий дав згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_9 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , зі згоди потерпілого ОСОБА_8 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 червня 2022 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 20 коп.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року та від 21 червня 2022 року.

Речові докази:
- колесо з позначенням на ньому «4,00-19 70 L» до мотоциклу марки МТ, генератор з позначенням на ньому «Г 424 14В 150Вт ГОСТ 3940-71» до мотоциклу марки МТ, що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- колесо до мотоциклу МТ, генератор до мотоциклу МТ, що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1