ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 Справа №607/12920/22 Провадження №1-кп/607/1580/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000126, відомості про яке 31.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
На початку липня 2022, у період дії воєнного стану на території України, у ОСОБА_3 , який знаходився в смт.Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, поруч із нежитловим будинком, що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна належного ОСОБА_5 , а саме: зерна ячменю та металевого риштування.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в період з 03.07.2022 по 07.07.2022, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 прийшов до домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, через неогороджену частину території зайшов на вказане господарство, та відклавши дерев`яні дошки, які загороджували прохід у прибудову, проник у дане приміщення.
Надалі, перебуваючи у вказаній прибудові, яка знаходиться із тильної сторони нежитлового будинку, що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 на території України продовжено дію воєнного стану терміном на 90 діб, тобто до 23.08.2022, діючи при цьому умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав металеве риштування вартістю 2233,00 грн. належне ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_3 з вищезгаданої прибудови наблизився до вікна, яке не було зачинено, проник у середину нежитлового будинку, що в АДРЕСА_2 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 на території України продовжено дію воєнного стану терміном на 90 діб, тобто до 23.08.2022, діючи при цьому умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав 10 мішків зерна ячменю, загальною масою 500 кілограм вартістю 2400,00 грн., належне ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_3 за декілька раз переніс викрадене майно до свого домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , після чого покинув територію домогосподарства що за адресою: АДРЕСА_2 , тобто місце вчинення правопорушення, отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4633,00 грн.
За таких обставин ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану.

21.09.2022 між прокурором Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , який просив розглянути справу у відсутності свого захисника, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній сторонами покарання.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 до суду не з`явився, надавши клопотання про розгляд кримінального провадження №0000126 від 31.07.2022 за його відсутності. У вказаному клопотанні просив угоду про визнання винуватості затвердити за наведених у ній підстав.

Потерпіла ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання зазначила про відсутність заперечень з приводу затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
У п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно з угодою, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій. Обвинувачений в повному обсязі, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Сторони кримінального провадження також врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також передбачені ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди. Сторонами також враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, а також виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, примирився із потерпілою, відсутність в останньої до обвинуваченого жодних претензій, в тому числі матеріального та морального характеру.

Вказаною угодою сторони кримінального провадження узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також в угоді вказано про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому ОСОБА_3 .

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи положення ст.50 КК України, за якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його ставлення до скоєного, який свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну шкоду, суд вважає за можливе визнати вказані обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави призначити покарання, застосувавши ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК України, яке узгоджено сторонами при укладенні угоди, у виді3 (трьох) років позбавлення волі.

Також суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде гуманним, справедливим, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та ухвалення обвинувального вироку.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.09.2022 між прокурором Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000126, відомості про яке 31.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: додаток №1 із слідами папілярних візерунків пальців рук, додаток №2 сліди візерунків рук, що знаходяться у сейф-пакеті №EXP0235283, які згідно постанови слідчого від 31.07.2022 визнано речовими доказами та зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000126 від 31.07.2022, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000126 від 31.07.2022; металеве риштування, що складається із 16 (шістнадцяти) деталей, яке згідно постанови слідчого від 18.08.2022 визнано речовим доказом та зберігається у гаражних приміщеннях Відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили - повернути власнику чи законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 11.08.2022 №СЕ-19/120-22/7578-Д в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.; згідно Акту здачі-приймання висновку експерта №633/22-22 від 05.08.2022 в розмірі 5096 (п`ять тисяч дев`яносто шість) грн. 79 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддяОСОБА_1