ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4589/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/114/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/817/114/22 за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовлено.

Також, відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави. Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 74430 грн та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважає що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а також може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у зв`язку з тим, що злочин відноситься до категорії тяжких, у випадку визнання його винним йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років, крім того, зазначає що підозрюваний перебував за кермом у стані алкогольного спяніння.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Посилається на те, що його підзахисний завдав внаслідок ДТП тілесних ушкоджень власній дружині, яка до нього жодних претензій не має, він має на утриманні дитину інваліда, щиро розкався у вчиненому та сприяє слідству у розкритті злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів та заперечив проти задоволення апеляції захисника, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які проти задоволення скарги прокурора заперечили та підтримали подану апеляцію, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 60000320 від 26 грудня 2021 року, за ч. 2 ст. 286-1 КК України.

08.04.2022 року у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 135 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України- порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транпортним засобом у стані алкогольного спяніння, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілій.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується даними, що містяться у: протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 грудня 2021 року з схемою та таблицею ілюстрацій; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 ; висновку експерта № СЕ-19/120-22/227-ІТ від 11 лютого 2022 року; висновку експерта № СЕ-19/120-22/270-ІТ від 21 лютого 2022 року; висновку експерта № 211 від 23 лютого 2022 року; висновку експерта № 137 від 16 березня 2022 року; висновку експерта № СЕ-19/120-22/2774-ІТ від 28 березня 2022 року.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з огляду на надані органом досудового розслідування докази у слідчого судді були наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Також, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про наявність фактів та обставин, які підтверджують існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження того, що ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду існує слідчий суддя врахував що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється відноситься до категорії тяжких та у випадку визнання його винним йому загрожує покарання у виді безальтернативного позбавлення волі на строк до 8 років.

Врахувавши обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема, відсутність судимостей у ОСОБА_7 , наявність на утриманні дитини-інваліда, заподіння внаслідок ДТП тілесних ушкоджень власній дружині, яка не має до нього жодних претензій, щире катття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, його стан здоровя, зокрема також отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП та міцність соціальних звязків, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу та вірно застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних обов`язків.

З таким висновком також погоджується і колегія суддів.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегією суддів не встановлено підстав, які б слугували для визнання висновків слідчого судді не вірними , а також для зміни запобіжного заходу на більш суворіший чи на більш м`який з огляду на вищенаведене.

А тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційні скарги прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді