Справа № 212/3111/22
У Х В А Л А

іменем України

31 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000409 від 10.05.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
встановив:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, та просив змінити запобіжного захід, зазначивши, що він зобов`язується з`являтися в судові засідання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання підзахисного, просив його задовольнити посилаючись на те, що вважає ризики наведені прокурором необгрунтованими.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою суду від 07 липня 2022 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 вересня 2022 року включно.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме: ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знов в період іспитового строку обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який передбачено покарання на строк до 10 років; легального джерела доходу не має, міцних соціальних зав`язків не має, бо родини та утриманців не має, що на думку суду, свідчить про можливість ухилення ОСОБА_5 від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, тому суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обґрунтованим та не вбачає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Отже, на підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі кримінального провадження, а також які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченого та які не існували і не розглядались на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, отже суд вважає позицію обвинуваченого та його захисника про необхідність зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, необґрунтованою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 183, 331, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1