Справа № 373/1936/19 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/848/2022 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ( в режимі ВКЗ з Баришівським районним судом Київської області )

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000309 від 03.08.2019 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75, ст.79 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання, роботи, навчання. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 3026,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 2000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 4760,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 2000,00 в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішене питання про процесуальні витрати.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації її дій, вважав вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої через м`якість. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та ч. 1 ст. 296 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. В решті вирок залишити без змін.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинуваченою ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченої, які підтримали заявлене обвинуваченою клопотання та просили його задовольнити, при цьому обвинуваченій роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав, прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановлені у вину ОСОБА_7 кримінальні правопорушення нею були вчинені 02 серпня 2019 року та 01 вересня 2019 року. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років. Санкція ч. 1 ст. 296 КК України (в редакції закону від 23.02.2014) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
У відповідності до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення поставлених у вину ОСОБА_7 кримінальних проступків минуло понад три роки, остання протягом цього періоду не ухилялась від досудового розслідування або суду, вперше притягається до кримінальної відповідальності - вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 підтримала заявлене клопотання та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Зокрема, ст. 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного чи медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище вимогам закону. Виходячи із зазначених норм КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без розгляду.

В той же час, відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України залишення цивільного позову без розгляду у випадку закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.128, 129, 284, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4