Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/4200/22
Провадження № 1-кп/756/1058/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000839 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.05.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

2) 23.11.2021 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, ч. 1 ст. 71 КК України 2 роки 10 днів позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
29 травня 2022 року приблизно о 20 год. 17 хв., ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні торгівельної зали супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: м. Київ, просп., Оболонський, 19, з раптово виниклим умислом, направленим на таємне повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, таємно, взяв зі стелажів магазину наступний товар: семгу Премія слабосоленая кусок, 3 шт., вартістю за одну одиницю 239 грн. (без ПДВ), загальною вартістю 717 грн. (без ПДВ); сир Новгород-Сіверський СЗ, 0.410 кг., вартістю 127 грн. 59 коп. (без ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , сховав вищезазначений товар до брюк та кофти в які був одягнутий на той час та направився до виходу із вищевказаного магазину. Пройшовши лінію кас супермаркету «Сільпо», не розрахувавшись за даний товар, направився до виходу із нього, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету «Сільпо».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, а саме пояснив, 29 травня 2022 приблизно о 20.17 год. він перебував у супермаркеті «Сільпо», та взяв там з полиць рибу семгу 3 шт. у пачках та сир Новгород-Сіверський, сховав все до брюк і кофти, потім ще походив по магазину, і пішов на вихід, за касами його зупинив охоронець, і ОСОБА_3 віддав викрадене, потім викликали поліцію. Крадіжку він вчинив, щоб поїсти, бо у нього не було грошей на продукти. Також зазначив, що у нього були тяжкі обставини, оскільки не було роботи, його сестра продавала їх спільну квартиру і він міг залишитись без житла. У вчиненому розкаюється та просить не призначати суворе покарання.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумнівну щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду не подавав.

З огляду на положення ст. 325 КПК України судом вирішено про можливість проведення судового засідання без участі потерпілого.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, та позиції під час розгляду справи.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Водночас, суд відхиляє доводи захисника про врахування в якості обставини, яка пом`якшує покарання, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин. Так, на переконання суду відсутність роботи та конфлікт із сестрою, можливо й могли викликати у обвинуваченого певні внутрішні переживання, але вони не є тими тяжкими обставинами, внаслідок яких у розумінні закону, була вчинена крадіжка за даних умов. Також, суд вважає недоречним посилання на воєнний стан, як на пом`якшуючу вину обставину, оскільки вчинення злочину в умовах воєнного стану, навпаки, визначено законодавцем як таке, що посилює кримінальну відповідальність. Те, що обвинувачений вчинив крадіжку з метою здобути собі продукти харчування, також не пом`якшує його відповідальність, адже конкретна мета в межах корисливого мотиву значення не має.

Також, суд не знаходить підстав для застосування статті 69 КК України, з урахуванням неодноразових судимостей обвинуваченого за корисливі злочини та відсутності пом`якшуючих обставин, які би істотно знижували ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Із наданих прокурором документів встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. Обвинувачений у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, але є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, демонструє схильність до протиправної поведінки і не бажає ставати на шлях виправлення.

Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки цей злочин вчинено після постановлення попереднього вироку Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2021 року, то на підставі ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При цьому, як роз`яснено у постанові ОП Верховного Суду від 01.06.2020 р. у справі № 766/39/17, застосування положень статті 71 КК України є обов`язковим у разі вчинення нового злочину саме після постановлення попереднього вироку, а не набрання ним законної сили.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази слід повернути потерпілому.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 29.05.2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі:

- семга Премія слабосоленая кусок 3 шт, та сир Новгород-Сіверський 0,410 кг, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити потерпілому ТОВ «Сльпо ФУД».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1