У Х В А Л А
іменем України
Справа № 126/1739/20

Провадження № 1-кп/126/71/2022

31 травня 2022 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000158 від 12.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
08.03.2020 близько 21 години ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_1 , на подвір`ї домоволодіння, що належить ОСОБА_5 . В подальшому, між останьою та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта №31 від 12.03.2020 року ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, що за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши клопотання прокурора та думку обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КПК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).

Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 09.08.2021 року обвинуваченого було оголошено в розшук, проте ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 26.08.2021 року провадження у справі було відновлено, у зв`язку з встановленням місцязнаходження обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Враховуючи дані вимоги кримінального закону, у разі підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченим будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК України такий строк для нього становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У постановіВерховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження №51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК України колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч.2ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосуванняст.49 ККУкраїни слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

В даному кримінальному провадженні належних та допустимих даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від явки до суду немає, оскільки виклик його в судове засідання було здійснено щляхом направленя повісток на адресу АДРЕСА_1 , де як було встановлено з рапортів поліцейських СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП останній не проживав, так як фактичним місцем його проживання являється " АДРЕСА_2 ."
Не зважаючи на вищевикладені обставини. на час розгляду клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності дворічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст. 49 КК України, закінчився.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що останнім відповідно до обвинувального акту скоєно проступок, з моменту скоєння проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 ч.1 п.1 КК України, закрити відносно нього кримінальне провадження.

Керуючись ст. 49 ч.1 п.1 КК України, ст. 314, 284, 288,369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 12.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 02.06.2022.

Суддя ОСОБА_1