єдиний унікальний номер справи 546/148/22
номер провадження 1-кп/546/33/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2022 року за № 0000050 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з вищою освітою, не працює, одружений, не є особою з інвалідністю, не депутат, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не є учасником бойових дій, в силу ст. 89 КК України раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
встановив:
16 лютого 2022 року близько 23 год. 00 хв. за місцем проживання по АДРЕСА_2 на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_5 вступив у конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якого у обвинуваченого виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар обухом сокири у ділянку голови, у результаті чого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 58 від 23.02.2022, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме: рана під червоним щільним струпом горизонтально орієнтована на шкірі в лобній області зліва на рівні проекції лобного бугра, м`які тканини навколо рани набряклі. Виявлені тілесні ушкодження від дії тупого предмету відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Встановлені тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні на площину, будь-яких інших тілесних ушкоджень, які б вказували на самооборону не виявлено.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_5 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.
Своїми умисними діями, що виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
31 березня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про примирення, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене покарання згідно умов угоди про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що ініціатором угоди про примирення була вона.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частин 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено ініціатором угоди про примирення була потерпіла ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, з огляду на положення ст. 12 КК України, віднесене до кримінальних проступків.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 3 ст. 394, ч. 3 ст. 424 та ч. 4 ст. 474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Враховуючи, що стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся. Однак суд вважає за необхідне роз`яснити положення ч. 7 ст. 128 КПК України про те, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись Кримінальним кодексом України, ст. 314, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000050, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Речові докази по справі, а саме, сокиру, подрібнену речовину рослинного походження у паперовому згортку, два саморобні пристрої та наперсток із нашаруванням речовини коричневого та зеленого кольору, які виготовлені та пристосовані для вживання наркотичних засобів, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений лише з підстав передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1