ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/4046/21 (1-кп/628/20/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/318/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: особисте зобов`язання
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 00000916 від 10.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року у задоволені клопотання слідчого відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків:
- прибувати до слідчих СВ №3 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи:
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.
Строк дії ухвали встановлено два місяця, тобто до 13.00 години 06.03.2022 року.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України - окрім як цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що провадженні СВ №3 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській областіперебувають матеріали кримінального провадження №00000916 від 10.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України .

28.12.2021 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому дій, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколі допиту потерпілого; протоколі пред`явлення особи для впізнання; протоколі огляду місця події; висновку судової медичної експертизи №12-14/52-ШВ/21; висновку судово-цитологічної експертизи №15-12/»908-Ц/Дм 2021 р.; висновку судово-імунологічних експертиз №14/2206-Дм/21, №14/2207-Дм/21, №14/2208-Дм/21.
Зважуючи на такий обсяг відомостей судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Разом з цим, обґрунтованість підозри свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що пов`язані з ризиками але запобігти цим ризикам можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Отже, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та обираючи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя врахував всі характеризуючі відомості про особу підозрюваного, який офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та зареєстроване місце мешкання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на цьому етапі кримінального провадження зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України .

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ та фактичні обставини справи.
Колегія суддів зазначає, що самі дії, згідно підозри, які вчинені підозрюваним та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з визначеним строком покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк шістдесят днів до 06.03.2022 року включно вийшов за межі строку досудового розслідування.
Так, відповідно до вимог ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру 28.12.2021 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у відповідності до п.4 ч.3 ст.219 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність встановлення строку покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 27 лютого 2022 року.
Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про необхідність покладення на ОСОБА_7 обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки як встановлено ОСОБА_7 офіційно працює в ПрАТ «Харківський плитковий завод», який розміщено в м.Харкові та підозрюваний повинен у робочі зміни з`являтись на роботі.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1,3,4 ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш суворий.

За наведених обставин, колегія суддів вважає можливим апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді в частині покладення на підозрюваного обов`язку, зазначеного у резолютивній частині ухвали, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 )без дозволу слідчого, прокурора або суд та в частині визначення строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до 06.03.2022 рокуу скасувати.
Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407 ч.3 п.1, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року в частині визначення строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до 06.03.2022 року, також в частині покладення на підозрюваного обов`язку, зазначеного у резолютивній частині ухвали, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 )без дозволу слідчого, прокурора або суду скасувати.
Постановити в цій частині нову, якою покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.1,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчих СВ №3 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи:
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.
та визначити строк покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 27 лютого 2022 року.
В решті ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді