Справа № 203/656/22
Провадження № 1-кп/0203/535/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ;

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001473 від 19 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засіданні надав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на сьогоднішній день не припинили існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, надавши клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування посилався на те, що ризики у клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовані та до клопотання не надано доказів на підтвердження, зазначених у ньому ризиків.Вказав на тривале знаходження обвинуваченого у слідчому ізоляторі. Крім того, на підтвердження наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, надав копію договору оренди житла, яке винайняла мати обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора та заперечували проти клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , а також, клопотання захисника про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу, думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого, ухвалами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було продовжено до 03 серпня 2022 року, включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання захисника обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчено можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неодноразового його продовження, а також, інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Розглядаючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.178 КПК України, враховує дані про його особу, який раніше не судимий, має вищу освіту, не працевлаштований, на утриманні ані дітей, ані батьків похилого віку не має, має зареєстроване місце проживання поза межами Дніпропетровської області, а також, постійне місце проживання у м. Дніпро.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, нанесення тілесних ушкоджень спричинили смерть потерпілого, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, можепереховуватися від суду, що є підтвердженням існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику зазначеного прокурором щодо незаконного впливу на свідків, суд вважає, що в судовому засіданні цей ризик не знайшов свого підтвердження, так як жодних даних про вплив на свідків з боку обвинуваченого прокурором не надано, а саме відсутні заяви від цих осіб про вплив на них чи будь-які інші докази такого впливу, чи наміру на вплив.
Вже допитані у судовому засіданні свідки та потерпіла не зазначали про вплив на них, ані з боку обвинуваченого, ані з боку його родичів або друзів.
Зазначене підтвердив і прокурор у судовому засіданні.
Тому, оскільки жодних фактів і обґрунтувань, які б свідчили про те, що обвинувачений може в будь-який спосіб впливати на свідків, клопотання прокурора не містить, таких обставин не встановлено і в суді, а тому, посилання прокурора на цей ризик суд визнає безпідставним.
Таким чином, у суду відсутні докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який зазначений у клопотанні прокурора.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Іващенко проти України» від 10 вересня 2020 року, у якому Європейським судом з прав людини викладено принципи, щодо застосування тримання під вартою, а саме п.77: суд вважає, що не оцінивши конкретні факти або не розглянувши можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою під час досудового слідства, та по суті постійно посилаючись на тяжкість обвинувачень, органи державної влади продовжували строк тримання заявника під вартою під час судового розгляду на підставах, які не можуть вважатися «достатніми» та «відповідними», щоб виправдати його тривалість.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Отже, враховуючи, що на сьогодні кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, суд вважає, що з огляду на дані про особу обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, достатньою мірою для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, який буде гарантувати виконання обвинуваченим на час судового розгляду процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти ризику його переховування.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника задоволенню, застосувавши відносно останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком на два місяці.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 201, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 01 жовтня 2022 року, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- носити електронний засіб контролю;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу прокурора чи суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою по даному кримінальному провадженню.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на ВП №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1