У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар

судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 120 211 114 300 000 11 від 14 лютого 2021 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2021 у кримінальному провадженні № 120 211 114 300 000 11 від 14.02.2021 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор продовжено до 22.01.2022 включно.

Таке рішення суд мотивував тим, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисний злочин та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційного місця роботи та джерел доходу, враховуючи його майновий та сімейний стан, репутацію, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, суд продовжив строк тримання під вартою, оскільки жоден із більш м?яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2021, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.01.2022 включно.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник обвинуваченого зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а продовження тримання під вартою є недоцільним, несправедливим та з явним порушенням принципів кримінального судочинства, зокрема рівності, диспозитивності та презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_5 вказує, що, як убачається з оскаржуваної ухвали, суд лише зазначив загальний перелік обставин ст. 178 КПК України, які враховуються при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу, але при цьому не надав своєї оцінки конкретним обставинам, які суд врахував, задовольняючи клопотання прокурора про продовження суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі суд не зазначив чому має бути саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не більш м?який з застосуванням положень ст. 194 КПК України, про що наголошувалося зі сторони захисту.

Також захисник обвинуваченого посилається, що суд не надав оцінку аргументам сторони захисту щодо відсутності законних підстав продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недоцільності продовження тримання під вартою.

На переконання захисника, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 стверджує і про те, що суд виніс оскаржувану ухвалу на підставі клопотання, яке містить неправдиву інформацію щодо того, що у обвинуваченого не має на утриманні дітей та що обвинувачений має судимість у той час, як у обвинуваченого є двоє дітей, а судимість у обвинуваченого погашена у відповідності до п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України.

Водночас, звертає увагу захисник і на те, що сторона обвинувачення так і не додала жодного документа на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

10.01.2022 на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокурату ОСОБА_7 , в якій вона просить розгляд апеляційної скарги проводити без її участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Крім того, повідомляє, що кримінальне провадження № 120 211 114 300 000 11 від 14.02.2021 розглянуто по суті та вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі (а.п. 65).

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлялась у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка якої в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Не заявив клопотання про участь у провадженні і обвинувачений ОСОБА_6 .

А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без її участі, участі обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали, що виділені з кримінального провадження № 120 211 114 300 000 11 від 14.02.2021 для розгляду даної апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебував на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 211 114 300 000 11 від 14.02.2021 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні 23.11.2021, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки ухвалою суду від 30.09.2021 запобіжний захід останньому застосовано до 29.11.2021.

Прокурор у провадженні ОСОБА_7 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, яке задоволено судом, з правильністю чого погоджується і колегія суддів.

Так, розглядаючи матеріали кримінального провадження в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, викладені в ст. 199 КПК України, з оцінкою і положень ч. 1 ст. 183 КПК України, які декларують, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дійсно, як указують положення ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність вказаних ризиків, що висвітлено в ч. 2 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин, перелічених нормою ч. 1 ст. 178 КПК України.

На дотримання наведених вище вимог кримінального процесуального закону та, виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження і дійшов ґрунтовного висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 22.01.2022, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про його особу, який раніше судимий за умисний злочин, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційного місця роботи, офіційних джерел доходу, врахувавши його майновий та сімейний стан, репутацію, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Поза увагою суду першої інстанції не залишилося і повідомлені стороною захисту аргументи, які, на думку суду, не спростовують доводи прокурора про те, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, існують та час розгляду клопотання прокурора не зменшилися.

Отже, не є переконливими доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з?явились нові обставини у провадженні, - бо при розгляді вказаного питання прокурором доведено об?єктивне існування обставин, які на час ухвалення рішення виправдовувало подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

У свою чергу, на дані висновки не можуть вплинути твердження захисника про наявність у обвинуваченого двох дітей та судимості, яка погашена у відповідності до п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України, оскільки це не може слугувати дійсною гарантією відсутності у ОСОБА_6 наміру переховування від суду та не виключає можливість продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилань захисника на відсутність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, то колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 дій, звертає увагу на те, що, на даному етапі апелювання до надання оцінки підозрі - не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки у суді на розгляді перебуває обвинувальний акт, обвинувачення у якому і є предметом доказування, за результатами якого і ухвалюється рішення щодо допустимості, належності та достатності доказів і, як наслідок, про винуватість або невинуватість особи у пред?явленому обвинуваченні.

Отже, будь-яких доказів щоб могли б бути підставою для зміни чи скасування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисником обвинуваченого в апеляційній скарзі не наведено і доказів цьому до апеляційної скарги - не додано.

Підсумовуючи, на думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою при повному та об`єктивному дослідженні на даному етапі судового розгляду всіх обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, за яких було прийнято відповідне рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які б вплинули на правильність прийняття судового рішення, доводи щодо якого і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції у відповідності з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України.

Не можна не зауважити і те, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2021 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі, яким і вирішено питання щодо подальшого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 120 211 114 300 000 11 від 14 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3