Справа № 499/124/22
Провадження по справі № 1-кп/498/44/22
В И Р О К
іменем України
06 жовтня 2022 року смт. Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт. Велика Михайлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000417 від 08.09.2021 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великозименове, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше cудимого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2021 року за ч. 1 ст. 289 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2022 року за ч. 1 ст. 186 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України на строк 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України призначене остаточне покарання на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків призначене остаточне покарання на строк 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.289 КК України -
ВСТАНОВИВ:
08.09.2021 року приблизно о 01.30 годині, більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, повторно з метою незаконного заволодіння транспортним засобом зайшов у двір домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у дворі зазначеного домоволодіння ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та відсутністю сторонніх осіб підійшов до вхідних дверей гаражу та пошкодив замикаючий пристрій, які зачиняли двері, після чого проник у приміщення гаражу де зберігався мопед «HONDA DIO» шасі НОМЕР_1 який належав ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел викотив вказаний мопед «HONDA DIO» із двору на вулицю Садову, де за допомогою ключа який знаходився в замку запалення, привів у дію двигун мопеда і поїхав на ньому з місця події тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 10235 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчинені даного злочину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що 08.09.2021 року приблизно о 01.30 годині, він зайшов у двір ОСОБА_6 , розташований по АДРЕСА_1 . Тож, перебуваючи у дворі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він підійшов до дверей гаражу, зламав замикаючий пристрій та зайшов в середину. Далі, він викотив мопед «HONDA DIO» із двору на вулицю Садову та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, завів двигун мопеда і поїхав на ньому, розпорядившись ним на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання від останньої, в якому вона просить провести судові засідання по даному кримінальному провадженні у її відсутність. Вказала, що цивільний позов заявляти не буде, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить суд ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_4 мінімальну міру покарання.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального злочину, судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, та у суду відсутні сумніви в добровільності їх позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, документів, які стосуються речових доказів.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України відсутні.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні ОСОБА_4 , виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ст. 289 ч. 2 КК України, у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.
Також, з матеріалів справи судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_4 вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2022 року визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому остаточне покарання відповідно до положень ст. 71, 72 КК на строк 5 років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Злочин по даній справі ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2022 року, а тому йому належить призначити покарання по правилам ч. 4 ст.70 КК України по сукупності злочинів за правилами ст.70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.
Разом із тим суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого конфіскацію майна як додатковий вид покарання оскільки у суду не має відомостей про таке майно.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Згідно вироку Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2022 року строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховується із дня затримання, тобто 21.09.2021 року.
За таких обставин, строк відбуття покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року підлягає зарахування в строк відбуття покарання за цим вироком, з дотриманням правил ст. 72 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2022 року (у виді 5 років позбавлення волі), за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 , у строк покарання за цим вироком, строк відбуття покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2022 року року, а саме з 21.09.2021 року по день набрання законної сили даним вироком включно.
Речові докази: мопед марки «HONDA DIO» шасі НОМЕР_1 , чорного кольору - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .
Речовий доказ: металевий навісний замок «Gasumi» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд Одеської області.
Суддя ОСОБА_1