Справа № 201/7406/22
Провадження № 1-кс/201/2700/2022

02 жовтня 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, маючого середню освіту, не працюючого, бійця окремого розвідувально-диверсійного підрозділу Головного управління розвідки Міністерства оборони України - спецпідрозділу «Kraken», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 р.н., зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
Короткий виклад клопотання.
В рамках вказаного кримінального провадження затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що він не має мети приховуватись і за кожною вимогою слідчого чи суду готовий з`являтися. Повідомив, що має тісні соціальні зв`язки та є діючим бійцем окремого розвідувально-диверсійного підрозділу Головного управління розвідки Міністерства оборони України - спецпідрозділу «Kraken» і хоче продовжити свою службу у вказаному підрозділі з метою захисту України від збройної агресії російської федерації. Також він наголосив, що фактичне його затримання відбулось не в 11:35 годині 30.09.2022 року, а о 10:30 годині. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник зазначив про необґрунтованість підозри та на відсутність ризиків, заявлених слідчим. Просив у задоволенні клопотання відмовити або, якщо слідчий суддя прийме рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до нього альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах вступив в попередню змову з ОСОБА_7 , розподіливши ролі у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_7 повинен був забезпечити приїзд до місця вчинення кримінального правопорушення на транспортному засобі Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 та швидке залишення місця вчинення кримінального правопорушення, а також надавати іншу допомогу в скоєнні злочину згідно виниклих обставин, необхідну для доведення їх злочинного наміру до кінця, а ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленого невстановленого предмету за своїми властивостями схожого на пістолет, повинен був здійснити напад на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами останнього.
Після чого 20.09.2022, у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_5 разом зі співучасником злочину ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбій, вчинений групою осіб, в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах, на автомобілі Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 яким, виконуючи свою роль у вчиненні кримінального правопорушення, керував ОСОБА_7 направились до центральної частини м. Дніпро, та приблизно о 12:30 год. прибули до місця безпосереднього вчиненн злочину поблизу вул. Героїв Крут у місті Дніпро на транспортному засобі Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого вийшли з автомобілю.
ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі, залишився біля транспортного засобу, стояв та слідкував за навколишньою обстановкою, з метою попередження співучасника про появлення випадкових свідків. В свою чергу, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. Героїв Крут біля будинку №7, діючи згідно відведеної йому ролі, побачив потерпілого ОСОБА_9 після чого наблизився до нього та із заздалегідь заготовленого предмету за своїми властивостями схожого на пістолет здійснив не менше трьох пострілів по потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального перелому 1-го пальця правої кисті, вогнепльного поранення правої кисті, забою правої легені. Після чого, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_5 вирвав з рук потерпілого ОСОБА_9 сумку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 351 700 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.09.2022 року становило 12 861 176, 6 грн., що є особливо великим розміром.
Далі, утримуючи при собі вказані грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на транспортному засобі Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 351 700 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.09.2022 року становило 12 861 176, 6 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб придбав запал УЗРГМ 2 з маркуванням «184-84-583», корпус гранати РГД-5 з маркуванням «29-75-Т», та пістолет котрий відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї. Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, почав зберігати пістолет котрий відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини корпус гранати РГД-5 та вибуховий пристрій УЗРГМ-2 в сумці, яку носив при собі.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто в придбані та зберіганні вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
За сукупності вчиненого ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах та в придбанні та зберігання вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Іншим фігурантам кримінального провадження, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які затримані, також повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками свідку ОСОБА_10 , який впізнав підозрюваного; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками свідку ОСОБА_11 який впізнав підозрюваного; протоколом затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричасність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п. 1 і п. 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу, слідчим зазначено, що у слідства є необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які впізнали його, та на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Зазначене свідчить про наявність достатніх підстав вважати існуючими ризики спроб умовлянь, погроз, підкупу та інших способів схилення до дачі необхідних ОСОБА_5 показань свідками, іншими підозрюваними, а також використання інших форм перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 1 і п. 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри.
Крім того, слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; враховуються дані про особу підозрюваного; наявність ризиків, а, отже, слідчий суддя вважає, що хоча у підозрюваного і маються міцні соціальні зв`язки та на його утриманні знаходиться малолітня дитина, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 з його слів фактично затриманий 30.09.2022 о 10:30 годині, йому повідомлено про підозру 30.09.2022, яка 01.10.2022 року змінена, то досудове розслідування має бути закінченим до 30.11.2022 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може обрати запобіжний захід, тобто до 10 години 30 хвилин 28 листопада 2022 року.
Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, окрім інших, також щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 4 ст. 187 КК України, яке виразилось у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального перелому 1-го пальця правої кисті, вогнепального поранення правої кисті, забою правої легені. Після чого, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_5 вирвав з рук потерпілого ОСОБА_9 сумку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 351 700 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20.09.2022 року становило 12 861 176, 60 грн, що є особливо великим розміром, слідчий суддя приходить до висновку, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України -

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Строк дії даної ухвали - до 10 години 30 хвилин 28 листопада 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1