ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4534/22
провадження № 1-кп/753/1209/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 24.09.2021 о 05:30 год., керуючи технічно справним ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Привокзальна 14 у м. Києві, допустив порушення вимог п. 18.1 ПДР України.

п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_5 виразилося в тому, що останній, керуючи технічно справним ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною дороги вул. Привокзальна 14 в м. Києві, проявив неуважність під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, допустив виїзд транспортного засобу на дорожню розмітку нерегульованого пішохідного переходу, продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по пішохідному переходу з права на ліво відносно руху транспортного засобу та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та була доставлена водієм ОСОБА_5 до лікарняного закладу.

Порушення вказаного пункту ПДР України водієм ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, яке виразилось у вигляді закритої травми живота у вигляді розривів нижнього полюсу та біля воріт селезінки, гематома хвоста підшлункової залози, лівої нирки, крововиливу в черевну порожнину (до 500 мл крові зі згортками).

Потерпіла ОСОБА_4 вказала в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 відвіз її одразу до лікарні, шкоду заподіяну їй відшкодував, пообіцяв надалі допомагати з витратами на лікування. Також просила не позбавляти ОСОБА_5 волі та права керувати транспортними засобами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно керуючи автомобілем «Hyundai Accent», рухаючись по вул. Привокзальній допустив порушення ПДР України та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , після чого відразу відвіз потерпілу до лікарні та надавав кошти на лікування. Пообіцяв і надалі допомагати потерпілій з лікуванням. Усвідомлює, що вчиняв протиправні дії. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків потерпілій.
Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 із змінами, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини; конкретні обставини кримінального провадження, а саме обвинувачений відразу після події доставив потерпілу до закладу хорони здоров`я; його ставлення до вчиненого вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: не одружений, офіційно не працює (не має стабільного джерела доходу), має вищу освіту та має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; наявність декілька пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

Враховуючи наведене, суд призначає ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Разом з цим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та беручи до уваги позицію прокурора та потерпілої, суд, враховуючи вимоги ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахування зазначених вище обставин кримінального провадження, а саме думку потерпілої та прокурора, які просили суд не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, суд вважає можливим не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки єдиним джерелом його доходу для утримання сім`ї є автомобіль.
Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з засудженого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2059 гривень 44 копійок на користь держави.

Арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2021 на автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , vinкод: НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази: автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , який під розписку передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «УЛФ-Фінанс» залишити власнику; CD-Rдиск з зафіксованим відеозаписом ДТП зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ