Справа № 128/526/22
УХВАЛА

29 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції з ДУ "ВУВП № 1" клопотання прокурора в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 28.11.2021 в ЄРДР за №0000600 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суд уВінницької області на розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

В даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане письмове клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обгрнутувала тим, що такий строк спливає, а ризики, які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали. Вказує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, які відносяться відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а тому в сторони кримінального провадження є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 не має на волі соціально-стримуючих факторів, може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, та те, що останній раніше судимий за аналогічні злочини, а саме по ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив,тому вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та зможе незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків, з метою зміни їх показів, щоб уникнути відповідальності за вказане кримінальне діяння.

У зв`язку з чим, прокурор просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів та залишити у тому ж розмірі і на тих підставах розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 15.01.2022.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, при вирішення клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого.

Вислухавши клопотання прокурора та думку присутніх учасників судового процесу, суд вважає , що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.п.4,5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення. Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»). З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Судом установлено, що запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений КПК України.

Вирішуючи письмове клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Оглянувши обвинувальний акт, суд вважає , що наразі проджовжують існувати та не відпали ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини; наразі обвинувачується у вчиненні шести епізодів тяжких корисливого злочину; не має на території України зареєстрованого місця проживання, на час затримання фактично проживав за на території с. Ширмівка Погребищанського району, офіційно не працював, хоча фізично здоровий та працездатного віку; не одружений,; дітей не має, тому суд вважає, що обвинувачений не має на волі соціально-стримуючих факторів, що свідчить на наявність ризиків вчиненням ним іншого кримінального правопорушення та переховування ним від суду. Також суд приймає до уваги, що на даний час судовий розгляд даного провадження не розпочатий, в суді не заслухані покази потерпілих, свідків, обвинуваченого, тому суд вважає, що існують ризики незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих, свідків, з метою зміни їх показів у суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, суд вважає, що в задоволені усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки жодних належних та допустимих доказів на те, що наведені прокурором ризики зменшилися стороною захисту суду не надано.

При чому, суд звертає увагу обвинуваченого , що він обвинувачується за ч. 3 ст.185 КК України, а визначений йому судом розмір застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що становить 49 620 гривень, згідно до п.5 ч.5 ст.185 КПК України , вже і є мінімальним розміром.

Так, згідно до п.5 ч.5 ст.185 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 3 статті 185 КК України, згідно до ч. 2 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням йому запобіжного заходу у вигляді застави.

Тому, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме - по 26.09..2022 включно, з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ст.194 КПК України та встановленням розміру застави останньому 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що становить 49 620 гривень, задовольнивши клопотання прокурора.

Керуючись ст. 331 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1», а саме до 26 вересня 2022 включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , - обов`язків, визначених КПК України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) гривень та надати можливість внесення даної застави за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ)26286152; Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО)820172; рахунок отримувача UA0000401.

Роз`яснити, що обвинувачений або його заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави надати суду протягом двох днів підтверджуючі документи.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема:

1) повідомляти суд про своє місце проживання та зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання ;

2) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України;

4) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання - без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26 вересня 2022 включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України у Вінницької області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ "ВУВП № 1" .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ "ВУВП № 1" негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це усно і письмово Вінницький районний суд Вінницької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави відносно обвинуваченого, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1»,- для відома та виконання.

Оголосити перерву в судовому засідання до 11.00 годин 09.09.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії ухвали.

Повна ухвала суду проголошена 29.07.2022 о 12.40 год.

Суддя ОСОБА_7