1-кп/522/403/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2021 року за №0000123 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2021 року за №0000123 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання без визначення розміру застави мотивуючи тим, що наявні ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно останнього покладається наступне.

ОСОБА_3 , будучи підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, до його фактичного затримання на підставі ухвали слідчого судді, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук та здійснено відповідні розшукові дії, спрямовані на отримання інформації відносно місцезнаходження підозрюваного та його засобів зв`язку, тобто зафіксовано порушення процесуального обов`язку підозрюваного. Крім того, у обвинуваченого ОСОБА_3 наявне подвійне громадянство, а саме паспорт громадянина Російської Федерації, що дає йому можливість переховуватись від суду на тимчасово окупованих територіях , або виїхати за межі території України. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Органом досудового розслідування допитано ряд свідків, які мешкають на підконтрольній Україні території, зокрема у Луганській області та які знайомі з ОСОБА_3 . Враховуючи наявність відносин ОСОБА_3 з цими свідками та їх спільне минуле під час участі у бойових діях на стороні т.зв. "ЛНР", наявний прямий ризик незаконного впливу з боку ОСОБА_3 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань, тим самим здійснюючи перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того продовження строку тримання під вартою надасть змогу запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на експерта у цьому кримінальному провадженні, який провів судову криміналістичну портретну експертизу, тобто наявні ризики, передбачені (п.п. 3-4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Враховуючи відсутність постійного місця роботи, побоювання кримінального переслідування з боку української влади, що призводить до відсутності можливості офіційного працевлаштування та отримання заробітку, не виключено, що ОСОБА_3 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, шляхом повторного вступу до терористичної організації "ЛНР", де себе зарекомендував з позитивного боку під час "Боїв за ОСОБА_6 " протягом січня-лютого 2015 року, тобто наявний ризик, передбачений (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як зазначає прокурор, запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні п.п. 1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо через наявність зафіксованого факту переховування ОСОБА_3 від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , останній за наявності найпершої можливості намагатиметься залишити територію України та "легалізуватись" у Росії, т.зв. "Придністровській Молдавській Республіці" або на тимчасово окупованих територіях України, враховуючи, серед інших фактів, наявність паспорту громадянина Російської Федерації. При цьому, у матеріалах кримінального провадження зафіксовані факти намагання ОСОБА_3 залишити територію України, шляхом оформлення тимчасового документу дипломатичним органом Російської Федерації в Україні, у зв`язку з намаганням уникнути кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого він обвинувачується.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 при обранні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладалась на розсуд суду.

Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, конвойний підрозділ припинив свою роботу на не доставив обвинуваченого до приміщення суду. Провести судове засідання в режимі відеоконференції не має можливості з технічних причин.

Тому суд, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПКУ, розглядає питання щодо продовження запобіжного заходу за такої явки сторін. Після відновлення умов життєдіяльності, за першої можливості, суд перегляне питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого за його участю.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

При цьому, судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, останній обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людей, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим, його було оголошено у розшук, що дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та ОСОБА_3 за своїми моральними якостями, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 є запобігання спробам переховуватись від суду, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 314-316, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 21.05.2022 року, включно.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 23.03.2022 року.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

23.03.2022