Справа №127/8417/22
Провадження №1-в/127/239/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що останній має батьків похилого віку, під час відбування покарання порушень не допускав, однак адміністрацією установи йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.
Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, тому просив суд відмовити у його задоволені. Зауважив, що ОСОБА_4 раніше не працевлаштований в установі відбування покарань, характеризується посередньо, має 3 стягнення та жодного заохочення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 17.07.2019 засуджений Старокостянтинівським районний судом Хмельницької області за частиною другою та третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), з урахуванням положень статті 70, 71 до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення зокрема тяжкого злочину та на даний час відбув більше двох третин призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_4 як на підставу для його умовно-дострокового звільнення послався на ту обставину, що він під час відбування покарання не допускав порушень режиму. Разом з тим, такі твердження засудженого суд оцінює критично з огляду на таке.
В матеріалах особової справи засудженого наявна характеристика на ОСОБА_4 , зі змісту якої випливає, що останній за період відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» зарекомендував себе негативно, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, натомість жодного разу не заохочувався.
Крім того суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 в установі відбування покарання не працевлаштований, не приймає участі у самодіяльних організаціях та має заборгованість за виконавчим листом у сумі 787,35 грн.
З огляду на викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення за вироком Старокостянтинівським районний судом Хмельницької області від 17.07.2019 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: