КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3136/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913, по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено до 30 вересня 2022 року включно, із визначенням застави.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Звертає увагу суду, що визначений судом розмір застави є непомірним для сплати, оскільки обвинувачений не має постійного місця роботи у зв`язку із здійснення ним волонтерської діяльності.
За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом належно дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, на розгляді Голосіївського районного суду міста Києваперебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено до 30 вересня 2022 року включно, із визначенням застави.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції послався на те, що реальним на даний час є існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, які не допитані судом, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме дані про особу обвинуваченого, який має місце проживання, цивільну дружину та матір, а також термін перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, у зв`язку із чим визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої в подальшому був зменшений.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування обвинуваченого від правосуддя, незаконного впливу на свідків та інших проявів неналежної процесуальної поведінки.

Суд також визнав, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам. При цьому, предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованих злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 вересня 2022 року включно, із визначенням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3