Київський апеляційний суд
Провадження № 11сс/824/237/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року,
за участі:
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та невмотивованим, адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року, постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.
На обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає, що не розгляд прокурором клопотання, поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 є бездіяльністю, яка, в змісті ч. 1 ст. 303 КПК України, підлягає оскарженню до слідчого судді, а тому висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваному рішенні не ґрунтуються на вимогах закону.
Одночасно, апелянтом порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження враховуючи те, що участі в судовому засіданні учасники провадження не приймали, а копія ухвали була отримана поштовою кореспонденцією 01 грудня 2021 року.
У судове засідання суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибув, разом з тим подав клопотання про проведення розгляду провадження у його відсутність, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.
Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва постановлена 25 жовтня 2021 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої направлена адвокату ОСОБА_6 , згідно супровідного листа 08 листопада 2021 року (а.п. 49).
Проте, реєстр відправки кореспонденції, як і дані щодо своєчасного отримання вказаної ухвали апелянтом - матеріали провадження не містять.
Отже, виходячи з того, що оскаржувана ухвала була отримана адвокатом ОСОБА_6 01 грудня 2021 року, що нічим не спростовано, апеляційна скарга подана 06 грудня 2021 року, то колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
При цьому, оскаржити до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого така особа зобов`язана їх вчинити.
Крім того, за змістом ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.
При цьому колегія суддів не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень вимог Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на які звертає увагу апелянт.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Встановлення законодавцем з огляду на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України обмеження права на оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні, водночас гарантує можливість такого оскарження на іншій стадії провадження, як це визначено у ч. 2 ст. 303 КПК України.
Таким чином, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Отже підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4