СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4051/22
пр. № 1-кп/759/822/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2022 за № 0000497, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка здобула повну середню освіту, розлучена, має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 15.11.2021 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ст. 70, 72 КК України до покарання у виді 1 року 10 днів позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 21.02.2022 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 20.02.2022 приблизно о 21 год. 12 хв. зайшла до магазину «Варус», що розташований по пр. Академіка Палладіна, 16 у м. Києві. Знаходячись в приміщенні даного магазину, ОСОБА_3 , прослідувала до відділу з продажу кондитерських виробів та побачила на полиці товар, який її зацікавив. Не маючи при собі достатньої суми грошових коштів, ОСОБА_3 вирішила повторно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «ОМЕГА» для власних потреб. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись у приміщенні магазину «Варус», користуючись тим, що за її діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, взяла з полиці товар, а саме: шоколад молочний «Мілка», штрих-код 568, в кількості 3 шт., вартістю 85 грн 70 к. (без ПДВ) за одну одиницю, а всього на загальну суму 257 грн 10 к. (без ПДВ); шоколад молочний «Мілка», штрих-код 432, вартістю 82 грн 10 к. (без ПДВ); шоколад молочний «Мілка», штрих-код 568, вартістю 93 грн 70 к. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 360 грн 76 к. (без ПДВ), які сховала в рюкзак, який знаходився при ній. Сховавши викрадений товар, ОСОБА_3 пройшла через лінію каси та, не розрахувавшись за схований товар, попрямувала до виходу з магазину,тим самим вчинивши всі дії, що вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Однак, довести свій протиправний умисел до кінця вона не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки біля виходу з магазину була зупинена працівником охорони магазину «Варус», разом з наявним при ній викраденим товаром.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та вказала, що вона 20.02.2022 приблизно о 21 год. 10 хв. прийшла до магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 16. Перебуваючи у приміщенні даного магазину вона взяла з полиць п`ять шоколадок «Мілка», які поклала до свого рюкзаку. Грошових коштів на оплату шоколадок вона не мала. Після цього, вона з товаром пройшла через лінію кас, за шоколад не розраховувалась. Біля виходу з магазину вона була зупинена працівником охорони. Майно вона повернула. Товар намагалась викрасти, оскільки на той час не мала роботи, хотіла порадувати дітей. Просила не позбавляти її волі та надати останній шанс.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 20.02.2022 приблизно о 21 год. 12 хв. вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ступінь завершення вчинення кримінального правопорушення; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме: її молодий вік, те, що вона розлучена та має двох малолітніх дітей, не працює, має місце реєстрації та проживання у м. Києві; за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про її осудність; раніше неодноразово судима за кримінальні правопорушення проти власності.
Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді арешту.
Разом з тим, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15.11.2021, більш суворим, призначеним за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ст. 75 КК України вона була звільнена від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2 роки, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Оскільки кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_3 до постановлення вироку Святошинським районним судом міста Києва від 21.02.2022, то суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченій призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України у вигляді арешту та вирок Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 виконувати самостійно.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді арешту на строк 6 (шість) місяців та покарання, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022, виконувати самостійно.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання, а саме: 21.02.2022 року.

Речові докази:
- шоколад молочний «Мілка», штрих-код 568, в кількості 3 шт.; шоколад молочний «Мілка», штрих-код 432; шоколад молочний «Мілка», штрих-код 568, які передані на відповідальне зберігання магазину «Варус-515» ТОВ «ОМЕГА», що по пр. Академіка Палладіна, 16 у м. Києві, - залишити у належного володільця;
- рюкзак чорного кольору, шарф та пару шнурків, які були вилучені під час затримання ОСОБА_3 та передані до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1