Справа №718/1580/22
Провадження №1-кп/718/86/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі :

головуючого судді Скорейка В.В.,

секретар судового засідання Харабари А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000109 від 28 червня 2022 року з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревно Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, моб. тел. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 240 КК України,

за участю :

прокурора Остапчука І.І.,

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Романюка В.Я.

ВСТАНОВИВ :

28 червня 2022 року ОСОБА_1 , діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме: ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, переслідуючи мету незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме гравію, прибув на земельну ділянку неподалік річки Прут за межами села Бурдей Чернівецького району Чернівецької області. Де в подальшому, 28.06.2022 біля 06:00 год., перебуваючи на вказаній вище земельній ділянці, ОСОБА_1 за допомогою дерев`яної лопати з металевим наконечником та дерев`яної кирки, здійснив забір та завантаження гравію на кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_2 .

Однак, 28.06.2022 біля 07:00 год., під час того, як ОСОБА_1 здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної сировини (гравію) з подальшим завантаженням на кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_2 , був помічений працівниками поліції, якими було припинено вчинення протиправних дій та виявлено в кузові вантажного автомобіля марки ««КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_2 , піщано-гравійну сировину (гравій) в кількості 1,694 м3.

Згідно з висновком судової експертизи дослідження ґрунтів №СЕ-19/126-22/5015-ФХД від 28.07.2022 року, незаконно видобутий ОСОБА_1 ґрунт відноситься до гравію, вміст якого становить 90,2%.

Відповідно до положень пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.

Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

29 липня 2022 року між прокурором Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури Остапчуком І.І., якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_1 , з іншої сторони, за участю захисника Романюка Василя Яковича, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень укладеної угоди про визнання винуватості, підозрюваний ОСОБА_1 беззастережно повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Також сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 гривень, оскільки до початку судового розгляду в діях та поведінці обвинуваченого встановлено дві пом`якшуючі покарання обставини, передбачені ст. 66 КК України, а саме:

- п.1 ч. 1 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;

- п. 2 ч. 1 - добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім цього, у ОСОБА_1 на утриманні перебуває неповнолітня дитина, а також він активно допомагає Збройним Силам України у відбиті збройної агресії Росії проти України, про що свідчить передача транспортного засобу на потреби армії.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_1 ..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_1 беззастережно визнав себе винуватим,відповідно до класифікації кримінальних правопорушень згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Прокурор Остапчук І.І. в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 липня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_1 ,за участі захисника, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості,укладену між ним та прокурором 29 липня 2022 року, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник Романюк В.Я. просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_1 , вважаючи, що вона відповідає вимогам КК та КПК України, є усі підстави для її затвердження та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання. Також подав клопотання про зняття арешту з транспортного засобу Камаз, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки потреба в подальшому застосування такого заходу забезпечення відпала.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, в якому визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29 липня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_1 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а відповідно такі дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст. 240 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

У лікарів психіатра та нарколога на обліку обвинувачений не перебуває.

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягувався, покарання виконав, має на утриманні одну неповнолітню дитину, добровільно відшкодував Мамаївській ОТГ завдану шкоду у розмірі 1850 грн., передав на потреби ЗС України, зокрема частини А 7035 роти КДБ 1 взводу, автомобіль Фольксваген Транспотер.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину та ухвалення обвинувального вироку.

З приводу клопотання захисника про скасування арешту майна суд зазначає наступне. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Метою накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль Камаз, державний номерний знак НОМЕР_2 , було уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що наразі досудове розслідування у цьому провадженні завершено, сторони досягли угоди, яку суд цим вироком затверджує, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для подальшого застосування арешту вказаного транспортного засобу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на підстав ч 2 ст 124 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.373, 374,474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29липня 2022 року між прокурором Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури Остапчуком Іваном Івановичем та підозрюваним ОСОБА_1 за участю захисника Романюка Василя Яковича.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у розмірі 1510 гривень 24 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.06.2022р. у виді позбавлення права відчуження, користування та розпорядження майном, а саме, транспортним засобом марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , належним володільцем якого є ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , який знаходиться на території ТОВ «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» - скасувати.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на території ТОВ «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», - передати володільцю ОСОБА_1 ;

-2880 кг гравійно-піщаної суміші, яка знаходиться на території ТОВ «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр», - передати в Мамаївську ОТГ Чернівецького району Чернівецької області;

-три дерев`яні лопати з металевим наконечником, дві металеві кирки з металевою ручкою, які знаходяться на відповідному зберіганні ОСОБА_1 , - залишити в останнього за належністю;

-магнітний носій DVD+R диск із написом запис «Alerus» - залишити в матеріалах справи;

-зразки грунту, які відібрані з котловану та з автомобіля «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , які зберігаються у сейф-пакетах № 4129278, № 4129277 в камері зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя Василь Скорейко