Справа № 201/7382/22
Провадження № 1-кп/201/806/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №№0001327 від 29.09.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, має середню-спеціальну освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
Наказом Головного Управління Національної поліції України № 158 о/с від 05.04.2021 капітана поліції ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Старший оперуповноважений СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою.
Старший оперуповноважений капітан поліції ОСОБА_5 здійснював оперативні заходи спрямовані на розкриття кримінального проступку внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 10.09.2022 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до вчинення якого ймовірно причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступними обставинами: 10.09.2022 приблизно об 11:00 години за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Мандриківська, біля будинку 178, співробітниками УПП в Дніпропетровській області ДПП України зупинено ОСОБА_6 . В ході поверхневої перевірки, проведеної на підставі ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України», в останнього виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожу на наркотичну. На підставі викладеного, дізнавачем СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 10.09.2022 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав слідчому для огляду та вилучення паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, схожу на наркотичну, який в подальшому було направлено на судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Згідно наказу начальника Національної поліції Дніпропетровської області за № 769 о/с від 16.08.2022 ОСОБА_7 було призначено на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Відповідно до посадової інструкції дізнавача сектору дізнання, затверджених начальником ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , в службові обов`язки дізнавача сектору дізнання ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 входить наступне:
Завдання, обов`язки та повноваження:
-Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
-Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, крім випадків, коли закон передбачає прийняття (ухвалення) рішення слідчого судді, суду чи згоду прокурора, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
Під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний:
- дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та інших нормативно-правових актів з питань досудового розслідування;
- дотримуватись вимог ЗУ «Про захист персональних даних»;
- дотримуватись вимог ЗУ «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах»;
- дотримуватись вимог ЗУ «Про інформацію»;
- дотримуватись вимог ЗУ «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»;
- забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків у межах строків установлених КПК України;
- виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі;
- забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження;
- не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті під час розслідування кримінальних проступків;
- не вчиняти будь-яких дій, які можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості;
- у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.
- рішення слідчого судді, суду, письмові доручення і вказівки прокурора, письмові вказівки керівника підрозділу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівника органу досудового розслідування, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора, надані в межах їх компетенції і в установленій законодавством формі, є обов`язковими для виконання дізнавачем.
Дізнавач уповноважений:
- починати дізнання за наявності підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом;
- проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених Кримінальним процесуальним кодексом;
- доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам;
- звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
- повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
- за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
- приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
- здійснювати інші повноваження, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом.
Має право:
- приймати самостійно процесуальні рішення під час досудового розслідування, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
- на підставі письмового запиту отримувати безперешкодно і безкоштовно від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб відомості, необхідні у кримінальних провадженнях.
- викликати для участі у проведенні слідчих дій свідків, потерпілих, та інших учасників кримінального провадження.
- дізнавач має право в порядку, передбаченому КПК України, доручати відповідним оперативним підрозділам поліції проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених частиною другою статті 264 та статтею 268 КПК України. Доручення дізнавача щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання.
- має інші права в межах, визначених законодавством.
Таким чином, дізнавач СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України, є особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У ОСОБА_3 , яка є знайомою ОСОБА_6 , з метою прийняття рішення про не притягнення останнього до кримінальної відповідальності, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці виник умисел на пропозицію неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави
З метою реалізації свого умислу на пропозицію неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_3 29.09.2022, приблизно о 12:00 годин прибула до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 7.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 29.09.2022, приблизно о 12:00 годин, знаходячись поблизу будівлі ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 7 та, в наступному, в приміщенні кімнати прийому громадян ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, достеменно знаючи, що оперуповноважений СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 є працівником поліції, що виконує доручення дізнавача ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000576, зустрілась з оперуповноваженим ОСОБА_5 , та в ході бесіди з ним, діючи умисно та цілеспрямовано, будучі переконаною у наявності у нього реальної можливості вплинути на прийняття рішень, пов`язаних з виконанням функцій ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виказала пропозицію надання неправомірної вигоди старшому оперуповноваженому ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , в розмірі 10 000 гривень, за вплив на рішення ОСОБА_7 , про не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на що отримала відмову та попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди.
Проте ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробила та продовжила пропонувати оперуповноваженому СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 надати неправомірну вигоду в розмірі 10 000 гривень, за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави тобто на дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , про не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , та виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, не змогла отримати згоди від ОСОБА_5 впливу на ОСОБА_7 на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Про факт пропозиції неправомірної вигоди оперуповноважений СКП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 склав відповідний рапорт на ім`я начальника ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, а саме: закінчений замах на пропозицію неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави.

2. Позиція обвинуваченої
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердила його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд її суворо не карати.

3.Позиція потерпілого
Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

4. Докази, які були досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачена не заперечувала.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченої своєї вини, а також те, що обвинувачена не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності її позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідив документи, які характеризують її особу та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5.Висновок суду про винуватість
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на пропозицію неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням, обвинувачена була осудною у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, неперебування його на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, при судовому розгляді справи не встановлено.
Крім того, суд враховує стать та вік обвинуваченої, а також відсутність судимостей.
Відповідно до примітки ст. 45 КК України, законодавцем визначено перелік статей, які відповідно до цього Кодексу є корупційними кримінальними правопорушеннями, до яких також віднесено кримінальне правопорушення, передбачене положеннями ст. 369-2 КК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, звільнення осіб від відбування покарання з випробуванням, може бути застосовано судом крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відноситься згідно ч. 4 ст. 12 КК України до нетяжкого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченої, думки прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити покарання у вигляді штрафу, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 369-2 КК України.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлений.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався, клопотань про його застосування не надходило, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і дані про її особу, суд не вбачає підстав для його застосування.
У кримінальному провадженні процесуальних витрат на проведення будь-яких експертиз немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати, понесені на залучення експерта, відсутні.

Речові докази: CD-R-диск з відеозаписом від 29.09.2022 року (а.п. 19) - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити засудженій, що вона зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально - виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженою штрафу у вказаний строк, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати не сплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1