Справа № 214/2704/22
1-кс/214/864/22
У Х В А Л А
Іменем України
06 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву захисника ОСОБА_5 про відвід головуючого слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000168 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2022 року захисник ОСОБА_5 подав заяву, в якій просить: відвести слідчого суддю Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від подальшого розгляду: справи № 214/2161/22, провадження 1-кс/214/761/22, 1-кс/ 214/764 /22, 1-кс/214/776/22, 1 -кс/ 214/777/22, 1-кс/ 214/803/22.

В обґрунтування заяви вказує наступне. В провадженні слідчого судді Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг знаходиться вказані провадження судові засідання за якими призначено на один день 06.09.2022 року в період часу з 13. 25 год. - 14.45 год. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_6 в провадженні якого знаходиться усі вищезазначені провадження по вказаним справам, які безпосередньо стосуються прав та інтересів його підзахисного - депутата Херсонської міської ради ОСОБА_4 , підтягає відводу з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 та п. 1 ч.1 ст. 76 КПК України. Вказує, що встановлено що за період досудового розслідування розгляду кримінального провадження у кримінальному провадженні № 00000168 внесеного до ЄРДР 26.05.2022р., яке було виділено із кримінального провадження № 0000012 внесеного до ЄРДР 04.03.2022р., а саме з 20. 04. 2022 р. по теперішній час Саксаганським районним судом м. Кривого Дніпропетровської області було допущено, стороною захисту задокументовано чисельні істотні порушення та невиконання норми ч. 3 ст. 35 КПК України, яка передбачає порядок визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом. Зазначає, що як вбачається із реєстру судових рішень в частині звітів авторозподілу усіх вищезазначених проваджень, останні (звіти) взагалі відсутні. Наполягає, що відповідно всі провадження (1-кс), які надходили до суду від учасників кримінального провадження в рамках судових справ 214/2161/22 та 214/2704/22 розподілялись в ручному порядку між безпосередньо слідчим суддею ОСОБА_7 та слідчим суддею ОСОБА_6 відповідно. Вважає, що така організація роботи апарату суду, яка безпосередньо залежить від слідчого судді ОСОБА_6 , який одночасно займає адміністративну посаду голови зазначеного суду та якому, в свою чергу підпорядковується апарат суду, свідчить про те, що без його особистої вказівки працівники апарату суду не могли вчинити порушення зазначеної норми КПК України, відповідно діяли у змові групою осіб. Наполягає, що зазначене порушення призвело до унеможливлення реального здійснення розподілу клопотань, скарг, заяв та інших поданих учасниками процесуальних документів серед інших судців зазначеного суду. Вказує, що такий перебіг подій свідчить про те, що в діях слідчого судді та одночасно голови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 376-1 КК України, що загалом порушує права його підзахисного та не сприяє забезпеченню реалізації права на захист. Наполягає, що черговим прямим доказом порушення ст. 35 КПК України є одночасна наявність у провадженні слідчого судді ОСОБА_6 декількох проваджень, які фактично надійшли до суду фактично одночасно: 23.08.2022 р. провадження 1-кс/214/761/22, 25.08.2022 р. провадження 1-кс 214/764/22, 25.08.2022 р. провадження 1-кс 214/776/22., 25.08.2022 р. провадження 1-кс 214/777/22, 28.08.2022 р. провадження 1-кс 214/803/22. Вказує, що з порушенням встановленого порядку автоматичного розподілу шляхом ручного втручання в такий розподіл, усі провадження були спрямовані для розгляду одному судді - саме ОСОБА_6 . Наполягає, що після отримання зазначених проваджень слідчий суддя ОСОБА_8 розуміючи зміст поданих клопотань і заяв сторони захисту та правові наслідки їх першочергового розгляду відносно поданих, як одночасно, так і значно пізніше, клопотань слідчим, умисно надав пріоритет в розгляді клопотань органу досудового розслідування перед клопотаннями сторони захисту, усвідомлюючи той факт, що задоволення клопотань та заяв сторони захисту унеможливлює розгляд будь-якого із клопотань сторони обвинувачення. Доказом викладеного вважає порядок, визначений слідчим суддею ОСОБА_6 щодо часу розгляду того чи іншого клопотання у 4-х судових засіданнях призначених на 01.09.2022 р. та 06.09.2022 р., відповідно до якого на перше місце за часом поставлено розгляд клопотання поданого слідчим про продовження строку тримання під вартою провадження № 1-кс- 2104/803/22, яке було подано значно пізніше заяви сторони захисту про відвід зазначеного слідчого та прокурора провадження 1-кс 214/2704/22 провадження 776, 777, що є неприпустимим. Вказує, що в цьому переліку окремим пунктом є розгляд слідчим суддею ОСОБА_6 клопотання слідчого «Про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження» справа № 214/2704/22 провадження № 1-кс 214/774/22 яке потратило до суду 25.08.2022р. При цьому вже 26.08.2022р. було розглянуто у невідкладному порядку з винесенням остаточного процесуального. Зазначає, що такий розгляд відбувся не тільки за відсутності належного повідомлення сторони захисту про дату, час та і місце судового розгляду, а і взагалі без направлення такого повідомлення. Зазначає, що як вбачається із СМС повідомлень отриманих адвокатом ОСОБА_5 судова повістка про засідання призначене на 26.08.2022р. надійшла разом з іншими СМС повідомленнями від суду тільки 30.08.2022р. о 15.51 год. Вказує, що ухвалене крадькома та поспіх 26.08.2022р. судове рішення за обставин неповідомлення сторони захисту не тільки про час та місце судового розгляду відповідно до ст. ст. 133 135 136 КПК України, а і неповідомлення та не направлення захисту клопотання що розглядалось, не може бути законним та обґрунтованим в силу істотного порушення права на захист власне судом, який за кодексом зобов`язаний забезпечити не тільки участь сторін, а і реалізацію їх процесуальних прав. Наполягає, що таким чином суд умисно вчинив все що вважав та міг за необхідне, щоб унеможливити не тільки повідомлення, а і участь захисника під час розгляді даного провадження по особливо тяжкому злочину. Окремим доказом, який дає підстави для обґрунтованого висновку щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_6 вважає невиконання і свідоме ігнорування вимог ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо ненадання відповідей на адвокатські запити ОСОБА_5 , зокрема із останніх датованого від 02.08.2022р. 19:28:28 та 01.09.2022р. 18:04:38 захисника підозрюваного ОСОБА_4 , предметом яких є власне отримання відомостей наявних у суду у даній справі з метою надання ефективної та якісної правової допомоги підзахисному. 05.07.2022 р. захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано до суду в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України скаргу на повідомлення про підозру від 20. 04.2022 р. ; справа 214/2704/22 провадження №1- кс/ 214 /510/ 22. Незважаючи на те, що така категорія скарг підлягає розгляду судом протягом 72 годин з моменту отримання судом, станом на 06 09 2022 р. зазначена скарга не розглянута по суті. Наполягає, що виключно з підстав неналежної організації відправлення кримінального судочинства в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що є виключною зоною відповідальності безпосередньо та особисто особи, яка займає адміністративну посаду та є головою суду, яким і є слідчий суддя ОСОБА_6 . Вказує, що додатковим підтвердженням обґрунтованості позиції сторони захисту також є і той факт, що незважаючи на вимоги Дніпровського апеляційного суду від 26.08.2022 р. та 30.08. 2022 р. про витребування матеріалів провадження № 21-кс/214/510/22, спрямованих до суду першої інстанції у апеляційного провадженні щодо визначення підсудності у вказаного провадженні із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до іншого суду першої інстанції Дніпропетровської області, такі вимоги до сих пір залишаються невиконаними, що є також сферою контролю та відповідальності голови суду ОСОБА_6 . Зазначає, шо такі обставини унеможливлюють ймовірний висновок суду, який останній буде намагатись використати, щодо оцінки таких дій сторони захисту як зловживання своїми правами та ймовірне обґрунтування завідомо неправосудного рішення про завишення без розгляду заяви про відвід, саме на підставі його повторності. Вказує, що у разі як що суд вдасться до чергового істотного порушення основоположних принципів кримінального судочинства зокрема рівності всіх учасників перед законом і судом забезпечення доступу до правосудця, реального правосуддя, яке повинно здійснюватися неупередженим та справедливим судом утвореним в законний спосіб, та не відправить дану заяву про відвід за усіма зазначеними вище провадженнями разом з матеріалами справ на авторозподіл з метою визначення іншого складу суду, який розгляне дану заяву по суті, це буде черговим доказом у низці сталого та систематичного, умисного та порушення норм кримінального процесуального закону та прав його підзахисного власне слідчим суддею та одночасно його головою суду ОСОБА_6 . Відповідно до 4.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власного оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, і вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів). За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»), Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ) наявність безсторонності має визначатись для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria); рішення «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п.п.45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п.44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п.30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п.96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom). Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії»), Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні ЄСПЛ по справі «Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії», суд мас бути неупередженим і безстороннім. Особиста безсторонність судді презюмуеться, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення ЄСПЛ по справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення ЄСПЛ по справі «Білуха проти України». У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України», зокрема, зазначено, що «Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови ОСОБА_9 , чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». Вказує, що у разі, якщо б слідчий суддя ОСОБА_6 був неупередженим та безстороннім, він мав усі підстави прийти до висновку про те, що існують обставини, які свідчать про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_1 , що можуть викликати достатній сумнів в його неупередженості чи об`єктивності. З урахуванням, вищевикладеного заява про відвід судді ОСОБА_6 вважає обґрунтованою та підлягає задоволенню. Беручи до уваги те, що компетентність, незалежність та неупередженість судових органів має велике значення для виконання судами своєї ролі з підтримки конституціоналізму та правопорядку, беручи до уваги те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві, беручи до уваги необхідність того, щоб судді ставилися до своєї посади як до поважної та почесної, розуміючи ступінь довіри суспільства, та докладали всіх зусиль для підтримки та подальшого розвитку довіри до судової системи, заохочення та підтримка високих стандартів поведінки суддів є безпосереднім обов`язком судових органів кожної держави, Економічна та Соціальна Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 схвалили Резолюцію «Бангалорські принципи поведінки суддів» від 19 травня 2006 року. Принципи мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони адресовані суддям для використання як інструкції, а також судовим органам для використання, як базових принципів регламентації поведінки суддів. Крім того, вони покликані сприяти кращому розумінню та підтримці здійснення правосудця з боку представників виконавчої та законодавчої влади, адвокатів та суспільства в цілому. Ці принципи передбачають, що судді у своїй поведінці підзвітні відповідним органам, що створені для підтримки суддівських стандартів, які діють об`єктивно та незалежно і мають на меті збільшення, а не зменшення значущості існуючих правових норм та правил поведінки, якими зв`язані судді. Наполягає, що таким чином, у стороннього спостерігача однозначно виникає обґрунтована підозра про наявність у діях та бездіяльності слідчого судці ОСОБА_6 ознак, які унеможливлюють його подальшу участь у відправленні правосуддя у даній справі, відповідно він піддягає відводу. Стверджує, що розгляд клопотання слідчого про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження відбувся за відсутності належного повідомлення сторони захисту про дату, час та і місце судового розгляду, без направлення такого повідомлення. Зазначає, що як вбачається із СМС повідомлень отриманих адвокатом ОСОБА_5 судова повістка про засідання призначене на 26.08.2022р. надійшла разом з іншими СМС повідомленнями від суду тільки 30.08.2022р. о 15.51 год.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав заяву про відвід. Також пояснив, що ухвали, які виносив слідчий суддя ОСОБА_6 , не скасовані, а тому є законними, але несправедливими.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_10 були належним чином, а саме через електронну пошту кожного з них, повідомлені про час та місце розгляду заяви, до суду не прибули, заяв про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не подали.

Нормами КПК України не передбачено, що неявка належно повідомлених учасників є перешкодою для розгляду та вирішенню заяви про відвід, тому заява захисника ОСОБА_5 про відвід головуючого слідчого судді ОСОБА_6 розглянута за відсутності захисників.

Слідчий суддя ОСОБА_6 не висловив бажання приймати участь у розгляді заяви про відвід.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не мається. При цьому, суд враховує наступне.

Так, відповідно до змісту п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, ніж визначені п.1, 2, 3 ч.1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у його неупередженості.

З матеріалів справи не вбачається, що головуючий є упередженим.

Так, на обґрунтування своїх доводів, захисник ОСОБА_5 вказав, що розподіл клопотань по даній справі відбувався за вказівкою судді ОСОБА_6 в ручному порядку. У судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_6 давав вказівки розподіляти клопотання в ручному режимі, а отже це твердження захисника є необґрунтованим..

Та обставина, що в провадження слідчого судді ОСОБА_6 перебуває декілька клопотань по даній справі відповідає вимогам п 2.3.45. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року, згідно якого клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів. Отже цей довід захисника є необґрунтованим.

Та, наведена захисником ОСОБА_5 обставина, що слідчий суддя ОСОБА_6 призначив розгляд клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою раніше інших клопотань, не може свідчити про упередженість судді, оскільки це клопотання стосується такого значущого питання, як перебування особи під вартою

Твердження захисника ОСОБА_5 про те, що розгляд клопотання слідчого про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження відбувся за відсутності належного повідомлення сторони захисту про дату, час та місце судового розгляду, без направлення такого повідомлення, є необґрунтованою, так як зі змісту заяви про відвід вбачається, що судом захиснику направлялося СМС-повідомлення.

Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 свідчить ненадання відповідей на адвокатські запити не направлення справи до Дніпровського апеляційного суду, не можуть бути взяті до уваги, так як надання відповідей та направлення справи до іншого суду не входять до обов`язків слідчого судді.

Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що скарга на повідомлення про підозру розглядається тривалий час, не є підставою вважати слідчого суддю ОСОБА_6 упередженим, так як ця скарга не перебуває в його провадженні.

Також суд враховує, що підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що винесені слідчим суддею ОСОБА_6 по даній справ ухвали, є законними.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено передбачених ст. 75 ч.1 КК України підстав, для відводу судді ОСОБА_6 від розгляд клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою (справа № 214/2161/22, провадження 1-кс/ 214/803/22).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід головуючого слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №000168 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1