Справа № 545/2281/22
Провадження № 1-кс/545/102/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
слідчого судді - - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції з ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області клопотання слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області, українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, перебуває у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрованому адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в :
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області.
25.08.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000481 від 19.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2020 об 16 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем належного ОСОБА_7 , а саме : HYUNDAY ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на площадці подвір`я багатоквартирного будинку, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля та за допомогою ключа, який він викрав з гаража потерпілого, заздалегідь відчинив двері водія. Після чого, ОСОБА_4 сів на водійське місце в автомобілі та спробував завести двигун, але автомобіль не завівся з технічної несправності. Після чого, ОСОБА_4 викликав службу таксі та запевнивши таксиста, що автомобіль належить саме йому за допомогою троса та іншого автомобіля почав рух, тим самим незаконно заволодів автомобілем HYUNDAY ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 ..
Далі, переслідуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем HYUNDAY ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 розпорядився автомобілем на власний розсуд та був зупинений працівниками Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом.
19.03.2020 року об 17 годині 50 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В ході встановлення обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_9 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 19.03.2020 за адресою АДРЕСА_4 під час якого було встановлено відсутність автомобілю, протоколом огляду місця події від 19.03.2020 за адресою АДРЕСА_5 під час якого було оглянуто зупинений автомобіль співробітниками поліції, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від
19.03.2020 в якому потерпілий розповів про обставини зникнення автомобіля; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.03.2020 року, які підтвердила, той факт, що вона викликала таксі за проханням свого хлопця ОСОБА_4 у АДРЕСА_6 та розповіла про те, що її дідусь ОСОБА_7 під час сумісного проживання не дозволяв її співмешканцю ОСОБА_4 користуватися його автомобілем, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 19.03.2020, який пояснив, що він є таксистом, якого було викликано по службі у АДРЕСА_6 та якого ОСОБА_4 запевнив, що автомобіль належить саме йому, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.03.2020 року.
20.03.2020 року Харківським районним судом Харківської області стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Але не зважаючи на вказаний факт ОСОБА_4 покинув місце свого проживання та переховується від органів досудового розслідування. Вказаний факт було зафіксовано під час виїзду оперативних співробітників за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_7 . Під час виїзду оперативними співробітниками Харківського ВП було допитано господарку квартири в якої ОСОБА_4 винаймав житло ОСОБА_14 , яка пояснила, що 19.03.2020 року ОСОБА_4 з`їхав з квартири при цьому не заплатив заборгованість по оплаті житла та за вказаною адресою фактично не проживає. Вказаний факт свідчить про те, що 20.03.2020 року під час обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 ввів орган досудового розслідування та суд в оману та не повідомив про зміну місця свого проживання. Також, під час досудового розслідування було здійснено виїзд за місце реєстрації підозрюваного ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де в якості свідка було допитано ОСОБА_15 , яка повідомила, що ОСОБА_4 дійсно раніше проживав за вказаною адресою та перебував під опікунством її доньки ОСОБА_16 , але останній раз він приїздив до села близько трьох років тому та на теперішній час зв`язок з ним втрачено та де він може перебувати не відомо. Так, 27.03.2020 року слідчим було здійснено виклик на мобільний телефон ОСОБА_4 з метою виклику для проведення слідчих дій під час, якого підозрюваний взяв слухавку, але після того, як слідчий представився та повідомив мету свого дзвінку, телефонний дзвінок було завершено ОСОБА_4 .. Після чого, мобільний телефон слідчого було поміщено до чорного списку.
У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства, слідчим 13 квітня 2020 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення кримінального провадження.
14 квітня 2020 року постановою слідчого було відновлено досудове розслідування для проведення слідчих дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного та звернення до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу та клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
17 квітня 2020 року Харківським районним судом Харківської області було розглянуто клопотання слідчого та винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії ухвали встановлено до 17 жовтня 2020 року.
17 квітня 2020 року досудове розслідування було зупинене,
24 листопада 2020 року досудове розслідування було відновлено для поновлення ухвали про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звернення з відповідним клопотанням до Харківського районного суду Харківської області, після чого було отримано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено строк дії ухвали до 24 травня 2021 року.
24 листопада 2020 року досудове розслідування було зупинене.
Оскільки строк дії ухвали про затримання з метою приводу підозрюваного закінчився 24.05.2021, 27 травня 2021 року досудове розслідування було відновлене з метою звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу та клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що винесено відповідну постанову.
28 травня 2021 року Харківським районним судом Харківської області було розглянуто клопотання слідчого та винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії ухвали встановлено до 28 листопада 2021 року.
28 травня 2021 року досудове розслідування було зупинене.
Оскільки строк дії ухвали про затримання з метою приводу підозрюваного закінчився 28.11.2021, 16 грудня 2021 року досудове розслідування було відновлене з метою звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу та клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що винесено відповідну постанову.
16 грудня 2021 року Харківським районним судом Харківської області було розглянуто клопотання слідчого та винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії ухвали встановлено до 16 червня 2022 року.
16 грудня 2021 року досудове розслідування було зупинене.
Ухвалою слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28.06.2022 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній не працює, не має законних джерел доходів та стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, переховувався від органів досудового слідства був оголошений у розшук, що дає достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, прохала обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту оскільки як їй відомо зі слів підзахисного він не переховувався від слідства та не ухилявся а його ніхто не розшукував та не викликав до слідчого чи прокурора. Злочин інкримінований ОСОБА_4 не тяжкий.
Підозрюваний ОСОБА_4 прохав відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою вказавши, що він фактично має на утриманні малолітню дитину, яка хоч і не зазначена в документах але він доводиться її батьком та дійсно не переховувався від слідчого та прокурора, вказав, що вину визнає.
Дослідивши клопотання та матеріали справи в межах заявленого клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ним скоєно нетяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, не маючи постійного чи тимчасового джерела прибутку, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.22 КПК України. Крім того підозрюваний ОСОБА_4 вже переховувався від органів досудового слідства та оголошувався у розшук. (п. 1 ч.1 ст.177 КПК України).
Крім того, зважаючи, що причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі й показаннями потерпілого та свідка, які особисто йому відомі, і перебуваючи на волі підозрюваний буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_4 може мати інформацію щодо їх фактичного місця перебування, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України).
Враховуючи, обставини вчиненого злочину, спосіб життя та відсутність заробітку в ОСОБА_4 , що свідчить про те, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, й надалі вчиняти аналогічні злочини, соціальну небезпеку його особи, та запровадження на території України воєнного стану, що унеможливлює її перебування в даний час у суспільстві, тому в органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 289 КК України) що карається позбавленням волі на строк від 3 до 5 років, не працює, не має постійних та законних джерел доходів, переховувався від органів досудового слідства, порушив умови особистого зобов`язання, знаходився у розшуку, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
При цьому інших об`єктивних даних щодо спростування характеристики особи підозрюваного ОСОБА_4 суду не представлено.
Згідно п.3 ч.2ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Приймаючи рішення щодо клопотання прокурора суд враховує те, що ОСОБА_4 будучи достеменно повідомлений про проведення досудового слідства відносно нього а саме повідомлений про підозру під розписку 19.03.2020 року та щодо якого було обрано особисте зобов`язання за адресою проживання яку він повідомив слідчому фактично змінив місце проживання та став проживати за іншою адресою , яку повідомив суду в ході розгляду даного клопотання а тому суд вважає неспроможними твердження останнього , що не ухилявся від слідства.
Враховуючи встановлені обставини і ризики, суд вважає, що вони в даний час свідчать про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та об`єктивну неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких видів запобіжного заходу, що передбачені ч.1 ст.176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище зазначеним ризикам, а тому клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення а саме обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в граничних межах строку досудового слідства за нетяжкі злочини, визначеного законом який закінчується 24.09.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому необхідно в ухвалі зазначити, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтування розміру застави та можливість її застосування.

Частиною сьомою ст.182 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених частинами 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, беручи до уваги вище зазначене та з врахуванням суспільної небезпечності кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає необхідним визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн. (20х2481,00 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах граничного строку досудового слідства, запобіжний захід у виді тримання під вартою тривалістю 31 день, а саме: з 25 серпня 2022 року до 24 вересня 2022 року включно.
Взяти ОСОБА_4 під варту негайно.
Для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.
Встановити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620,00грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.), яку можливо внести на депозитний рахунок отримувача № UA0015950, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1