Справа № 344/7417/22
Провадження № 1-кс/344/2967/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000583 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що державний реєстратор виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, порушуючи порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, несанкціоновано вчинив дії з інформацією, яка оброблюється в автоматизованій системі, а саме прийняв рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0064 площею 0,1501 га.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 шляхом обману, придбала право на майно, а саме земельну ділянку площею 0,1501 га. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0064, яка є частиною земельної ділянки № :03:001:0120 площею 0.30 га. по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням «для комерційного призначення».

22 червня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Івано-Франківськ, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколами за результатами тимчасову доступу до речей і документів; протоколами оглядів документів; виявленими та вилученими речовими доказами, висновками судово-почеркознавчої та оціночно-земельної експертизи а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, являється власником наступного нерухомого майна:

- земельної ділянки із кадастровим номером № :08:011:0390 площею 0.0257 га. в розмірі 1 частки;

- квартири АДРЕСА_3 в розмірі 1/1 частки;

- житлового будинку АДРЕСА_2 в розмірі 1 частки;

- квартири АДРЕСА_4 в розмірі 1 частки;

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 цього Кодексу відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити та уточнив щодо накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України.

22 червня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Івано-Франківськ, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, являється власником наступного нерухомого майна:

- земельної ділянки із кадастровим номером № :08:011:0390 площею 0.0257 га. в розмірі 1 частки;

- квартири АДРЕСА_3 в розмірі 1/1 частки;

- житлового будинку АДРЕСА_2 в розмірі 1 частки;

- квартири АДРЕСА_4 в розмірі 1 частки.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 цього Кодексу відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), із забороною права на відчуження та розпорядження, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером № :08:011:0390 площею 0.0257 га.; квартиру АДРЕСА_3 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10