Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4089/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000308 від 14 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлупляни Овруцького району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 08.11.2012 у справі № 617/14864/12), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання їх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2012 та до 10.11.2016, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_5 ; в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.11.2016 та до 30.06.2018, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 ; в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2018 та до 06.07.2028, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 .

Але ОСОБА_4 , всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_8 на утримання своїх дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених виконавчим листом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 04.10.2012 до 30.11.2021 на загальну суму 196249,21 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що у 1997 році він одружився з ОСОБА_8 . Під час сімейного проживання у них народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому їх спільне життя з ОСОБА_9 не склалося та вони почали проживати окремо і діти залишилися проживати з матір`ю. У 2012 році його колишня дружина ОСОБА_8 звернулася до ОСОБА_10 суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей і його було зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання їх спільних дітей. У 2013 році вони офіційно з ОСОБА_9 розлучилися. Аліменти він взагалі не сплачував з моменту присудження по сьогоднішній день, а офіційно працевлаштованим з 2012 року ніде не був та не працевлаштовувався, а для себе заробляв різними підзаробітками. Розкаюється у вчиненому, зобов`язується в подальшому сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву щодо розгляду справи без її участі. Щодо покарання обвинуваченого покладається на погляд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України, так як він злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, так і особистість обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення вперше, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується посередньо, враховуючи думку потерпілої, яка просить обвинуваченого суворо не карати, а тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід - не обирався.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1