Справа № 1512/1-16/11
Провадження № 1/947/1/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінальної справи №9 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кисельовськ Кемеровської обл., РФ, громадянина України, росіянина, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.386 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 скоїв злочин і у тому, що свідки можуть дати органу дізнання, слідчому показання, які викривають ОСОБА_5 у скоєнні злочину, 01.12.2008, у вечірній час, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , погрожуючи ОСОБА_6 вбивством, а також знищенням майна його сина ОСОБА_7 шляхом підпалу, а також висловлюючи погрози вбивством щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , змусив зазначених осіб до дачі завідомо неправдивих показань про скоєний ОСОБА_5 злочин.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України за ознаками: примус свідка до надання завідомо неправдивих показань шляхом погрози вбивством та знищенням майна близького родича цієї особи.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 02.09.2009 підсудного ОСОБА_4 оголошено у розшук, справу провадженням зупинено.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про відновлення судового розгляду та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття справи на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до перехідних положень розділу ХІ п. 11 КПК України кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанції в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Вивчивши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.

З моменту оголошення ОСОБА_4 у розшук судом систематично здійснювались нагадування та ініціювання розшуку ОСОБА_4 , внаслідок вказаних дій отримана інформація, що відповідно до довідки УМВС в Одеській області ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягується.

Працівниками поліції проводились розшукові дії, за період перебування у розшуку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, його місцезнаходження не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Аналізуючи тлумачення ч.2 ст.49 (в редакції 2001 року) КК України підлягає застосуванню правило конституційного походження «усі сумніви на користь особи, яка вчинила».

Згідно з ст.11-1 КПК України (1960р.) суд у судовому засіданні за наявності підстав зазначених в ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, кримінальне правопорушення, передбачене ст.386 КК України, на теперішній час є кримінальним проступком.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р передбачає, що суди застосовують при розгляді справ зазначеної Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ справа «Меріт проти України» в п.п.75, 76 зазначено, що заявник до цього часу перебуває в стані непевності про долю кримінального провадження проти нього. За цих обставин Суд вважає, що період, який до цього часу використовувався, не відповідає вимозі "протягом розумного строку". Відповідно наявне порушення статті 6 параграфа 1 Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку на теперішній час сплинуло більше 5 років, що відповідно ч.2 ст.49 КК України тягне звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи за її обвинуваченням у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ч.2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) ст.49 КК України приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України (в редакції 2001 року), ст. 11-1 (в редакції 1960 року), 273, 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Зупинити розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочину, передбаченого ст.386 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1