УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року

м. Київ
справа № 344/63/20

провадження № 51-1495 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 березня 2022 року,
встановив:
Як вбачається із касаційної скарги, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 березня 2022 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 подав до касаційного суду касаційну скаргу.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року, касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Копія ухвали була надіслана засудженому та отримана ним 21 червня 2022 року (згідно з розписки засудженого за місцем відбування ним покарання).
У межах строку на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, він не усунув та допустився нових.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому, Верховний Суд в своїй ухвалі від 23 травня 2022 року, про залишення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 без руху, звертав увагу засудженого на те, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, в порушення наведених вимог кримінального процесуального закону та вказівок Верховного Суду, засуджений ОСОБА_4 у повторно поданій касаційній скарзі не погоджуючись з постановленими щодо нього судовими рішеннями наводить доводи, у яких надає власну оцінку доказів, заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження,що як вже зазначалося Судом, згідно зі статтями 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому, у поданій скарзі, засуджений повторно не зазначає, в чому незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Також, засуджений ОСОБА_4 при повторно зверненні, окрім неусунення недоліків його касаційної скарги, допустився нових порушень вимог КПК.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, в повторно поданій касаційній скарзі, засуджений просить розглянути його скаргу та направити справу на додаткове судове слідство до суду першої інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції, за наслідками розгляду касаційної скарги, визначені в ст. 436 КПК України, згідно якою суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Статтею 433 КПК України закріплено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Таким чином, викладена засудженим вимога про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на додаткове судове слідство до суду першої інстанції, не відповідає змісту ст. 436 КПК України, щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, разом з доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3