Справа № 401/1936/20
Провадження№ 1-кп/401/47/22.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1 ,

судді:

при секретарі: ОСОБА_2

з участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001120 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, ст. 187 КК України.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, та заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації судове засідання проводиться у режимі відео конференції.

Прокурор звернувся до суду із клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 2-х місяців.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час судового розгляду ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 був змінений запобіжний захід із застави на тримання під вартою без можливості внесення застави.

Змінюючи запобіжний захід, суд встановив наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме необхідність запобігання можливості переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зміну ризиків, що передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, станом на сьогоднішній день не встановлено, а тому застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, є не доцільним, оскільки не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 вважає, що належну процесуальну поведінку його підзахисного цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а тому просить змінити щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, що не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому вказує, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований щодо його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем свого проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов такого висновку.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду від 19 квітня 2022 року змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 17 червня 2022 року

Обираючи вказаний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд встановив наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме необхідність запобігання можливості переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого просив змінити обраний запобіжний захід на більш м`який, проте не надав доказів того, що ризики, які були встановлені судом на даний час змінились.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно уразі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний західу вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Будь-яких даних про зміну ризиків, що передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом не встановлено, а тому застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, є не доцільним, оскільки не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 331 ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у виненні злочину передбаченого ч. 1, ст. 187 КК України, строк тримання під вартою, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 7 серпня 2022 року включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ДУ Кропивницький слідчий ізолятор для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1