УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року
м. Київ
справа № 731/590/19
провадження № 51-1792впс22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження №0000417 від 04 вересня 2019 року за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15

п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 296, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК), за Городищенським районним судом Черкаської області,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому він ставить питання про залишення кримінального провадження №0000417 від 04 вересня 2019 року щодо нього у Городищенському районному суді Черкаської області.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження

(крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду)

з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі

і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Згідно з приписами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За змістом зазначеної норми кримінального процесуального закону Верховний Суд не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, а вирішує питання про його направлення з одного суду до іншого за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК.
У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні твердження про наявність підстав про передачу кримінального провадження щодо нього на розгляд іншого суду, як і про те, що воно перебуває у провадженні Городищенського районного суду Черкаської області суду з порушенням правил підсудності, навпаки, обвинувачений ставить питання про залишення кримінального провадження щодо нього у тому ж суді.
Крім того, з наявних у Суду матеріалів вбачається, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 березня 2022 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 направлені на розгляд до Городищенського районного суду Черкаської області за поданням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.
За правилами, визначеними ч. 5 ст. 34 КПК, спори про підсудність між судами не допускаються.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у клопотанні ставить питання, яке не відноситься до компетенції касаційного суду в контексті приписів ст. 34 КПК, Верховний Суд, відповідно до принципу диспозитивності, дійшов висновку про необхідність залишення цього клопотання без розгляду.
Керуючись статтями 7, 9, 26, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження №0000417 від 04 вересня 2019 року за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2

ст. 115, ч. 1 ст. 296, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, за Городищенським районним судом Черкаської області, залишити без розгляду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3