Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1669/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 18.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.10.2021 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
17.07.2021 року близько 22 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Промисловій в м. Олевську, Коростенського району, Житомирської області, неподалік від міського стадіону «Колос» побачив попереду себе раніше невідому йому неповнолітню потерпілу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на здійснення відкритого викрадення чужого майна.
В цей же ж день та час, без розриву в часі, 17.07.2021 року близько 22 години 50 хвилин, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , наблизився до потерпілої ОСОБА_5 та перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , застосовуючи власну фізичну силу та насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, зі значною силою схопив за портфель, від чого потерпіла впала на асфальтне покриття та протягнув декілька метрів до середини проїзної частини дороги, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді: садна по передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, синців по зовнішній поверхні гомілко-ступневого суглобу, по передньо-зовнішній поверхні правого гомілко-ступневого суглобу, по передній поверхні правого передпліччя в верхній третині, які утворився від дії тупого (тупих) предмету (предметів), який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Усвідомлюючи свої злочинні дії та наслідки, маючи намір незаконно збагатитися, ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, долаючи опір неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , реально сприймаючи небезпечність своїх дій відносно потерпілої, шляхом ривку, відірвав ручку портфелю та відкрито заволодів шкіряним портфелем чорного кольору, в якому містилися гаманець сірого кольору фірми «Ваеllегу», паспорт громадянина України ОСОБА_5 ID-картка № НОМЕР_1 , студентський квиток Національного авіаційного університету на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку для виплат «Приватбанк», 5 (п`ять) дисконтних карток та зв`язку ключів у кількості 6 шт. із брелоком, грошові кошти в сумі 200 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток.
Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому врахувати відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Також прокурор просить судові витрати стягнути з обвинуваченого, речові докази: диски DVD-R з відеозаписамизалишити в матеріалах справи, фрагменти взуття знищити та інші речові докази повернути потерпілій та обвинуваченому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та суду показав, що він на потерпілу не нападав та нічого у неї не викрадав, в той час перебував у кафе-барі «Старе місто» , він був у сірих шортах та чорних кросівках, бороду має давно. Не знає, чому потерпіла вказала на нього, оскільки він біля стадіону не перебував, того вечора був біля «Нової пошти» , по вул. Промисловій, де зустрічався із своїм знайомим. Також обвинувачений цивільний позов потерпілої не визнає.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 17.07.2021 року близько 23.00 години вона поверталась додому та на вул. Промисловій, в м. Олевську, поблизу стадіону, обвинувачений ОСОБА_4 схопив її за портфель, від чого потерпіла впала на асфальтне покриття та протягнув декілька метрів по дорозі, вихопивши при цьому портфель у потерпілої. У портфелі знаходились паспорт, гаманець, гроші, банківська картка та студентське посвідчення потерпілої. Потім обвинувачений побіг на стадіон, який знаходився через дорогу. Потерпіла вважає, що обвинуваченому слід призначити міру покарання на розсуд суду. Також потерпіла підтримала заявлений цивільний позов стосовно відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що вона була вдома, ввечері подзвонила її дочка ОСОБА_5 та повідомила, що на неї напали та забрали портфель. Коли вона приїхала на місце події, там вже були працівники поліції, її дочка була у розпачі та подряпана. Працівникам поліції її дочка описала нападника, яким виявися обвинувачений ОСОБА_4 . Викрадені речі їй було повернуто, окрім портфеля.
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду справи без його участі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він має магазин на АДРЕСА_3 та працівники поліції приходили до нього через два дні після події та взяли запис з камер відео нагляду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що його магазин знаходиться на перехресті по АДРЕСА_4 . Працівникам поліції минулим літом він надав запис з камер відеонагляду. Наданий запис він особисто не переглядав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він працює комунальником, під час роботи поблизу будинку культури в м. Олевську, він помітив на землі банківські карточки, ключі, паспорт, студентський квиток на ім`я потерпілої ОСОБА_5 та вказані речі передав заступнику міського голови ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що у липні 2021 року під час прибирання в м. Олевську знайшли документи, банківські картки на ім`я потерпілої ОСОБА_5 та вказані речі він віддав ОСОБА_6 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є приватним підприємцем, її магазин розташований по АДРЕСА_3 , обладнаний системою відеонагляду, яка частково охоплює вул. Свято-Миколаївську та вона надавала працівникам поліції запис з камер відеонагляду.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції оглянуто місце події, яким є ділянка дороги, розташована в м. Олевську, по вул. Промисловій, поблизу будинку № 5 Коростенського району Житомирської області, навпроти стадіону «Колос»;
- протоколом огляду місця події від 19.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській, 2, Коростенського району Житомирської області, під час огляду ОСОБА_4 виявлено та вилучено спортивні шорти сірого кольору із вставками чорного кольору та кросівки чорного кольору фірми «Nike»;
- протоколом огляду речового доказу від 20.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській, 2, Коростенського району Житомирської області, проведено огляд речових доказів , а саме: спортивних шортів сірого кольору із вставками чорного кольору та кросівок чорного кольору фірми «Nike»;
- висновком експерта № 93 від 20.07.2021 року з якого слідує, що на підставі даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження , які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах та в термін , вказаних обстежуваною при проведенні експертизи і в постанові слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу за фотознімком під № 3 , яким є обвинувачений ОСОБА_4 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала шорти за фотознімком під № 1 , у яких вона бачила особу, яка відкрито заволоділа її майном застосовуючи фізичну силу та які належать обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала кросівки за фотознімком під № 1 , у яких вона бачила особу, яка відкрито заволоділа її майном застосовуючи фізичну силу та які належать обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 року з доданим диском DVD-R з відеозаписом, з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_5 показала про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення;
- протоколом огляду місця події від 29.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції оглянуто місце події, яким є ділянка території, розташована поблизу р. Уборть, на відстані близько 300 м від Олевського міського будинку культури, що розташований по вул. Свято-Миколаївській, 34, в м. Олевську, Коростенського району Житомирської області та на відстані близько 150 м. від стадіону «Колос», який розташований по вул. Промисловій, в м. Олевську, Коростенського району Житомирської області. Під час огляду виявлено та вилучено гаманець сірого кольору «baellerry»;
-протоколом огляду місця події від 29.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції оглянуто місце події, яким прилегла територія Олевського міського будинку культури, що розташований по АДРЕСА_5 . Під час огляду гр. ОСОБА_10 вказав на місце , де знайшов речі та документи ОСОБА_5 , які були сховані між бетонними стовпами;
- протоколом огляду речового доказу від 30.07.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції в АДРЕСА_6 , проведено огляд речових доказів, а саме: паспорту громадянина України ОСОБА_5 ID-картка № НОМЕР_1 , студентського квитка Національного авіаційного університету на ім`я ОСОБА_5 , банківської картки для виплат «ПриватБанк», п`ять дисконтних карток, зв`язки ключів у кількості 6 шт. із брелоком;
- протоколом огляду речового доказу від 10.08.2021 року з фототаблицею з якого слідує, що слідчим поліції в АДРЕСА_6 , проведено огляд речового доказу, а саме гаманця сірого кольору «baellerry»;
- показами потерпілої ОСОБА_5 та законного представника потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вони надали під час судового розгляду.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України; обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на даний час не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не інвалід, не депутат, раніше судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також ухвалюючи вирок суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Коростенським районним сектором № 3 філії ДУ Центр пробації в Житомирській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку уповноваженого органу з питань пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним та пропонує , окрім обов`язків , визначених ч. 1 ст. 76 КК України , додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, оскільки суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена цим вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження інших кримінальних правопорушень.
За нормою ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Оскільки судом визнається доведеним, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України, вчинено ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.10.2021 року, яким за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75, 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, із встановленням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, тому покарання необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень у відповідності до вимог ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, із врахуванням правил ст. 72 КК України, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , яка міститься у досудовій доповіді органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку два роки та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Стосовно цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого у відшкодування 2850,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стосовно стягнення коштів у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке за твердженням потерпілої було викрадене та знищено обвинуваченим, на загальну суму 2850,00 грн. суд зазначає, що відсутні належні докази, які підтверджують вартість зазначеного майна. При цьому найменування та вартість речей описана зі слів самої потерпілої. Тому довідки видані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 за вих. № 1 та № 2 від 22.11.2021 року не є належними доказами та не підтверджують, що саме ці речі були викрадені та знищені під час вчинення кримінального правопорушення.
Тому суд вважає, що у відшкодуванні матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід відмовити у зв`язку з недоведеністю зазначених позовних вимог під час судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, суд вважає встановленим той факт, що потерпілій протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої в зв`язку із вчиненням відносно неї злочину та спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували певного часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілої і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілій суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, завданих внаслідок отримання тілесних ушкоджень, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість моральних переживань потерпілої, а також матеріальний стан обвинуваченого, ступінь його вини, внаслідок якої потерпілій спричинено тілесні ушкодження.
При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій протиправними діями обвинуваченого у 10000,00 гривень, яку слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.
Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 не накладався.

Витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз становлять 2745,92 грн., а саме: судової трасологічної експертизи (висновок від 02.09.2021 року за № СЕ-19/106-21/8447-ТР) - 1372 гривні 96 копійок, судової трасологічної експертизи (висновок від 02.08.2021 року за № СЕ-19/106-21/7693-ТР) - 1372 гривні 96 копійок, що підтверджується матеріалами справи. Зазначені витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, 70, 75, 76, ч. 2 ст. 186 КК України ; ст.ст. 22, 23, 1167 ЦК України; ст.ст. 100, 128, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.10.2021 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи (висновок від 02.09.2021 року за № СЕ-19/106-21/8447-ТР) у розмірі 1372 гривні 96 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи (висновок від 02.08.2021 року за № СЕ-19/106-21/7693-ТР) у розмірі 1372 гривні 96 копійок.

Речові докази: паспорт громадянина України ОСОБА_5 ID-картка № НОМЕР_1 , студентський квиток Національного авіаційного університету на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку для виплат «ПриватБанк», п`ять дисконтних карток, зв`язку ключів у кількості 6 шт. із брелоком, гаманець сірого кольору «baellerry»- повернути ОСОБА_5 .
Речові докази: спортивні шорти сірого кольору та кросівки чорного кольору фірми «Nike» - повернути ОСОБА_4 .
Речові докази: вилучений в ході огляду місця події від 18.07.2021 року гіпсовий зліпок фрагменту сліду взуття знищити.
Речові докази: три диски DVD-R з відеозаписами залишити в матеріалах справи.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Олевський районний суд Житомирської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1