Справа № 283/1120/22
Провадження №1-кп/283/142/2022
У Х В А Л А
28 червня 2022 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 28.03.2022 за № 0000165, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 червня 2022 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000165 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 29 червня 2022 року.
27.06.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може: переховуватися від суду; знищити, сховати чи спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам, на думку прокурора, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав, визначених у ньому, та просив його задовольнити.

Потерпілий підтримав думку прокурора щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував щодо клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 при вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, колегія приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні (продовженні строку) запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч. 1 ст.177 КПК), підстави (ч. 2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст. 178 КПК). Згідно з ч. 2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція статті за які передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тяжкість обвинувачення хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик ухилення обвинуваченого від суду, що його неможливо відвернути.

Суд також враховує, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, що, з врахуванням особи обвинуваченого, підсилює ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення та ухилення обвинуваченого від суду.

Потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні ще не були допитані, а тому перебуваючи поза установою попереднього ув`язнення, обвинувачений зможе вплинути на свідків та потерпілого.

Суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень продовжують існувати.Через існування вказаних обставин, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому доцільним та обґрунтованим є наразі продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, суд приймає до уваги, що своїм процесуальним рішенням суд має не лише забезпечити права обвинуваченого, а й охорону суспільних інтересів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 314, 315 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000165 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на шістдесят днів, до 26 серпня 2022 року, включно.
Копію ухвали направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення для виконання та вручення обвинуваченому під розписку.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту її вручення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3