Справа № 712/5070/22
Провадження № 1-кс/712/2277/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
15 липня 2022 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні №0001139 від 08.10.2021, старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 та погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальжбіївка, Ямпільського району, Вінницької області, українця, громадянина України, головний сержант, начальник контрольно-технічного пункту відділення технічного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) №233-ОС від 09.07.2021 старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника контрольно-технічного пункту відділення технічного забезпечення.

Згідно дорожнього листа військової частини НОМЕР_2 №4699 від 06.08.2021 (дійсний до 10.08.2021) старший сержант ОСОБА_5 направлявся на вантажному транспорті СКС ННD-72-01БП реєстраційний номер НОМЕР_3 за маршрутом м. Одеса м. Могилів Подільський, Вінницька обл. м. Одеса.

Згідно технічного талону транспортного засобу Державної прикордонної служби України серії ПД №010484 транспортний засіб марки СКС, моделі ННD-72-01БП, реєстраційний номер НОМЕР_3 є вантажним транспортом, який належить військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 28, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», з метою забезпечення безпеки управління транспортного засобу (бойової машини) за управлінням якої знаходився ОСОБА_5 , останній повинен був достовірно знати, неухильно додержуватись та керуватись Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно пункту 2.3. б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Однак, ОСОБА_5 06.08.2021 близько 10 год. 11 хв., керуючи вантажним транспортним засобом СКС ННD-72-01БП реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись на 543 км.+850 м. автодороги сполученням «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка», в смузі для руху в напрямку м. Вінниця, в порушення вимог п.п. 2.3 б) та 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не проявив уважність, на зміну дорожньої обстановки не відреагував, внаслідок чого при зменшенні швидкості руху автомобілем «Renault Logan» р.н. НОМЕР_4 , який рухався попереду, під керуванням водія ОСОБА_7 та виконував поворот праворуч, допустив виїзд керованого ним, тобто ОСОБА_5 транспортного засобу на праве узбіччя, після чого намагаючись повернути транспортний засіб в смугу свого руху скоїв зіткнення з задньою частиною автомобіля «Renault Logan» р.н. НОМЕР_4 , та в подальшому не дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху де скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes - Benz Sprinter 416 CDI» р.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми шийного відділу хребта з ротаційним підвивихом першого шийного хребця без ушкодження спинного мозку відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травми голови зі струсом головного мозку, саднами м`яких тканин голови в тім`яній ділянці зліва до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна лівої гомілки до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №02-01/69 від 09.02.2022.

12.07.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України. Тобто у порушенні правил володіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-22/82-ІТ від 14.02.2022; висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-22/83-ІТ від 14.02.2022; висновком комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-22/1345-ІТ від 13.05.2022; висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/82-ІТ від 14.02.2022; іншими матеріалами досудового розслідування.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у зв`язку із чим розуміючи притягнення до відповідальності у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання та затягування досудового розслідування або судового розгляду.

Водночас, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення його належної процесуальної поведінки виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання заперечували, просили обмежитися лише покладенням на підозрюваного обов`язків.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що 08 жовтня 2021 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 415 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наданими суду доказами.

12 липня 2022 року старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, тобто у порушенні правил володіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження та беручи до уваги, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності вперше, має визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, то слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193 196, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «____» липня 2022 року о ____ год. ____ хв., одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний: ОСОБА_5