Справа № 344/9420/22
Провадження № 1-кс/344/3596/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000937 від 06.12.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000937 від 06.12.2021 року, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.12.2021 року накладено арешт на автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . В рамках даного провадження органом досудового розслідування отримано висновки експертиз та не встановлено зміни ідентифікаційних номерів агрегатів вказаного автомобіля, а тому вважає, що відпала потреба у арешті автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні дізнавач просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000937 від 06.12.2021, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в провадженні Сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження внесене 06.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000937 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого cт. 358 ч.4 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.12.2021 року накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які були вилучені під час огляду місця події 05 грудня 2021 року. Метою застосування арешту майна зазначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

Так, автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 постановою дізнавача визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000937 від 06.12.2021 року.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника про те, що під час досудового розслідування отримано висновки експертиз та не встановлено зміни ідентифікаційних номерів агрегатів вказаного автомобіля, а тому відпала потреба у арешті майна, оскільки досудове розслідування триває, необхідно отримати інформацію від органів митної служби та сервісного центру МВС, та арешт майна застосований з метою збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що заявником не доведено обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, вважаю, що підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1