Справа № 175/1257/21
Провадження № 1-кп/175/70/21
Вирок

Іменем України

10 травня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000015 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.09.2005 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років розбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

У період часу з 19:00 години 09 березня 2021 року по 02:00 годину 10 березня 2021 року ОСОБА_5 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , де разом із раніше знайомими йому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, і в цей проміжок часу у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме золотих сережок, одягнених на ОСОБА_8 .

З цією метою близько 02:00 години 10 березня 2021 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 пішов додому, а ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 заснули й за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зняв з вух ОСОБА_8 золоті сережки з фіанітом вартістю 2834,75 грн. і поклав їх до особистих речей, тим самим таємно викрав вказане майно.

Після цього ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у зміненому обвинувальному акті, він викрав приналежні ОСОБА_10 золоті сережки, які того ж дня здав у ломбард. У вчиненому щиросердно кається і просить суворо не карати.
Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорюються сторонами.
Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті в редакції від 22.04.2022 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_11 , - тричі притягався до кримінальної відповідальності та має одну незняту і непогашену судимість за тяжкий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, зі слів фактично працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з цих вимог закону, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_11 , його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного ч.4 ст.12 КК України до нетяжкого злочину, суд вважає за необхідне призначити запропоноване прокурором покарання із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Під час досудового розслідування та у ході судового провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 не заявлявся.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 150 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом двох років іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Золоті сережки з фіанітом, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 по розписці від 12.03.2021 року, - після набрання вироком законної сили залишити у її розпорядженні.

Оптичний диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» та договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-15.46278/0 від 10.03.2021 року, - зберігати при матеріалах судової справи № 175/1257/21.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1