Справа № 526/2080/22
Провадження № 1-кс/526/643/2022
У Х В А Л А
іменем України

17 жовтня 2022 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 (м. Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000134 від 07.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про арешт майна,

встановив:
14.10.2022 року до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000134 від 07.10.2022 року.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 06.10.2022 приблизно о 2200 год. військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи на позиції, в ході раптово виниклого словесного конфлікту наніс тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець, АДРЕСА_2 .

12.10.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції ніж, яким він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 : ніж саморобний довжиною 26 см, з дерев`яним руків`ям сірого кольору довжиною 12 см, довжина леза 14 см. На лезі наявне нашарування речовини бурого кольору. Ніж вилучено разом з чохлом з полімерного матеріалу.

Згідно зі ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Попереднім оглядом вищевказаного ножа, вилученого у ОСОБА_4 , встановлено, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення (нашарування речовини бурого кольору), є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, отже може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим вилучений 12.10.2022 у ОСОБА_4 ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, з чохлом з полімерного матеріалу 13.10.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заявлене клопотання повністю підтримав та просив задовольнити.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000134 від 07.10.2022 року внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ч. ч. 2 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У судовому засіданні слідчим доведено, що майно, на яке буде накладено арешт, може бути використане для відшкодування завданої шкоди у даному кримінальному провадженні, тому є підстави для задоволення клопотання, а саме: шляхом накладення арешту на вказане майно, зазначене у клопотанні у кримінальному провадженні №0000134 від 07.10.2022 року.

Керуючись ст.ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 (м. Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000134 від 07.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт намайно, а саме: ніж саморобний довжиною 26 см, з дерев`яним руків`ям сірого кольору довжиною 12 см, довжиною леза 14 см, з нашаруванням речовини бурого кольору на лезі, з чохлом з полімерного матеріалу, вилучені 12.10.2022 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1