Справа № 310/2342/20
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Ватутіно, Черкаської області, українцю, громадянину України, з повною середньою освітою, інвалідом не є, не військовозобов`язаному, не працюючому, не одруженому, який на утриманні має малолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України про продовження строку дії застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
До Бердянського міськрайонного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001187.
Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
31.03.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
З поданих до суду матеріалів суд вбачає, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.02.2022 (головуючий суддя ОСОБА_6 ) продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, строком до 01.04.2022.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого не заперечувала проти даного клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Метою продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання обґрунтованого ризику вчинення ним іншого злочину.
Підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватися від суду (ризики, що передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Наявність ризиків підтверджується неодноразовим вчиненням обвинуваченим злочинів, тим паче, що він обвинувачується у вчиненні 3 злочинів.
Крім того, ОСОБА_5 був не одноразово засуджений за скоєння тяжких злочинів, внаслідок чого він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що будучи раніше судимим за скоєння злочинів, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке не має незворотній характер, та згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, не маючи постійного джерела доходів, не маючи стійких соціальних зв`язків, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно переховування від суду може покинути територію Запорізької області, та виїхати за межі України.
З урахуванням характеристики ОСОБА_5 як особи раніше судимої, яка на шлях виправлення не стала, та вчинила нові кримінальні правопорушення (злочини), яка не має постійного джерела доходів, майна або права на нього, не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, дітей на утриманні не має), зловживає алкогольними напоями, дає підстави вважати, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:
У зв`язку з тим, що матеріали, які підтверджують вину ОСОБА_5 судом в порядку ст.317 та Глави 28 КПК України не досліджені, та з метою уникнення упередженості суду в частині доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, докази вини підсудного не вказуються.
Усі наведені вище обставини виправдовують доцільність продовження щодо обвинуваченого найсуворішого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 31.03.2022 р. по 29.05.2022 р.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя: ОСОБА_1

31.03.2022