Провадження № 1-кс/947/5100/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000355 від 26.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000355 відомості про яке 26.05.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що невстановлені особи перебуваючи на території Одеської області, діючи за попередньою змовою, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

26.05.2022 на адресу СУ ГУНП в Одеській області з управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НПУ надійшли матеріли щодо невстановлених осіб в діях яких можуть вбачатися ознаки вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво під час проведення досудового розслідування здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Обставини вчинення кримінального правопорушення зазначені слідчим письмову у клопотанні.

14 червня 2022 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

(серія НОМЕР_1 ) марки Nisan модель «Almera» д.н.з. НОМЕР_2 2012 року випуску, дата реєстрації 27.11.2018, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , власником значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання судом його винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальному правопорушенню, може бути використано для забезпечення конфіскації майна.

У зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль, який належить підозрюваному.

Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явилися. Разом з тим, від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

У своєму клопотанні слідчий, просить розгляд клопотання провести за відсутності підозрюваного, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням клопотання сторони обвинувачення, а також положень ст. ст. 107, 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності власника майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000355 від 26.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках якого про підозру за вказаною статтею повідомлено ОСОБА_5 .

Слідчий суддя враховує, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.

При цьому, ввідповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

серії НОМЕР_1 , автомобіль марки Nisan модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, дата реєстрації 27.11.2018, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що відносно вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 , наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна із забороною відчуження, розпорядження.
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000355 від 26.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження на рухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб марки Nisan модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, дата реєстрації 27.11.2018, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1