УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2022 Справа №607/4668/22

Провадження 1кс/607/1563/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 19 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/1188/22 від 24 січня 2022 року на транспортний засіб «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання заявниця вказала на те, що 19 січня 2022 року біля 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Цеценівка, Кременецького району Тернопільської області, керуючи автомобілем «Peugeot301», р.н. НОМЕР_1 , без пасажирів, і рухаючись автодорогою М19 сполученням «ДомановоКовельЧернівціТереблече», в напрямку від м. Дубно Рівненської області до м. Кременець Тернопільської області, на 241 км + 020 м, вказаної автодороги в межах с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , який переходив проїзну частину дороги, поза межами пішохідного переходу справаналіво по ходу руху автомобіля. Внаслідок наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_5 , від отриманих травм загинув на місці пригоди. Відомості про дану дорожньотранспортну пригоду 19 січня 2022 року внесені відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_2 .

19 січня 2022 року з місця ДТП слідчим був вилучений належний ОСОБА_3 автомобіль «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який поміщено на арештмайданчик Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області. В подальшому ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду на автомобіль «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 накладено арешт шляхом зберігання його на арештмайданчику.

Заявниця вказує, що зараз у кримінальному провадженні проведені всі необхідні експертизи, слідчі, процесуальні дії, у зв`язку з чим потреби у подальшому арешті автомобіля немає.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву, у якій просила розглянути клопотання за її відсутності; з огляду на те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідно провести ще ряд судових автотехнічних експертиз, просила скасувати арешт лише в частині користування.

На підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року (справа № 607/1188/22, провадження №1кс/607/443/2022) у кримінальному провадженні № 0000013 від 19 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт на транспортний засіб «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права користування, розпоряджання та відчуження.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вказаний автомобіль згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 5641, належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 КПК України.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне володіння належним йому майном, що буде суперечити загальним засадам права власності, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт, без застосованого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте, з огляду на введення воєнного стану в Україні, не вбачає підстав для подальшої заборони користуватися вказаним майном.

Відтак, клопотання слід задовольнити частково, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року у справі № 607/1188/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 19 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на автомобіль «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , в частині позбавлення ОСОБА_3 права користуватися вказаним транспортним засобом.

У задоволенні вимог клопотання щодо скасування заборони відчуження та розпорядження автомобіля слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 19 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/1188/22 від 24 січня 2022 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 19 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, на «PEUGEOT-301», р.н. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , в частині позбавлення ОСОБА_3 права користуватися вказаним транспортним засобом.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1