Справа № 359/147/22
Провадження № 1-кп/359/319/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №00001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, розлученого, з середньо-технічною освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2020 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки сім місяців, звільненого 02.09.2020 року по відбуттю покарання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення (крадіжку) чужого майна, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 7 місяців, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, повторно, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення (злочин).

08 жовтня 2021 року близько 19 години 26 хвилин ОСОБА_4 , перебував у торгівельному залі магазину ТОВ «Технополіс - 1» (), що за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський шлях, 2/6. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Технополіс - 1» ().

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а також поруч немає представників вказаного магазину та відвідувачів, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з вітрини магазину ТОВ «Технополіс - 1» () навушники «HUAWEI» Freebuds 4 Silver Frost, які згідно до інвентаризаційного опису товарно - матеріальних цінностей № Т008_10 від 26 жовтня 2021 року, коштують 2 839 грн. 79 коп. Після чого залишив приміщення торгового залу магазину ТОВ «Технополіс - 1», пройшовши через стійку касового апарату, не розрахувавшись за вказаний товар та утримуючи викрадений товар при собі залишив приміщення магазину.

У подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Технополіс - 1» матеріальну шкоду на загальну суму 2 839 (дві тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 79 (сімдесят дев`ять) коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викрадені (крадіжці) чужого майна, вчиненому повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та письмової позиції потерпілої сторони, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу та місця їх, способу скоєння та мотивів, завданого матеріального збитку потерпілому, тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Просив суворо його не карати, зазначив, що немає постійного доходу та офіційно не працевлаштований, однак має постійне місце проживання, проживає з батьками, у зв`язку з чим має міцні соціальні зв`язки. Цивільний позов потерпілої сторони ТОВ «Технополіс-1» на суму 2839 грн. 79 коп. визнав в повному обсязі.
Зазначив, що дійсно зважаючи на обставини скрутного матеріального становища, він викрав належні підприємству (магазину) телефонні навушники в приміщенні магазину, за які не розрахувався, а в подальшому продав їх на ринку, отримані від цього кошти витратив на власні потреби.
Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він дійсно вчинив указаний злочин за наведених у обвинувальному акті обставин.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, про наявність речових доказів, процесуальних витрат, тощо.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочини, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, та засудження останнього і призначення покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 65 КК України.

Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років від п`яти до восьми років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину .
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданих ним збитків. Доказів тому, що злочин вчинено у зв`язку з скрутним матеріальним становищем суду не надано.

Обвинувачений за місцем свого проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває (за амбулаторною допомогою не звертався), спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання. Звільнений 02.09.2020 року від відбування покарання, призначеного за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2020 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, у виді обмеження волі строком на три роки сім місяців у зв`язку з відбуттям покарання. Зважаючи на тяжкість злочину має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, зважаючи на те, що скоїв новий злочин проти власності в 2021 році. Зазначена обставина врахована при кваліфікації правопорушення за ознакою повторності.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Судимість за попередньо вчинені ним злочини погашена у відповідності до ст. 89 КК України.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на три роки.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючи його данні, його вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини свідчать про можливість призначення покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.
Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особи.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не встановлені. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Також, в даному кримінальному провадженні потерпілою стороною ТОВ «Технополіс-1» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину на суму 2839 грн. 79 коп.

З цього приводу потерпіла сторона просила позов задовольнити та розглянути його за її відсутності. Прокурор позов підтримав та просив задовольнити. Обвинувачений не заперечував щодо задоволення позову, оскільки ним не оспорюється вартість викраденого ним майна.

На думку суду, цивільний позов підлягає задоволенню. Так, щодо завданих матеріальних збитків, то сума завданого збитку відповідає фактичній вартості викраденого майна обвинуваченим, що підтверджено в судовому засіданні самим обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено судом, злочини вчинено саме ОСОБА_4 , а тому відшкодуванню завдані збитки підлягають саме ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлено, що у зв`язку із викраденням майна ТОВ «Технополіс-1» завдано матеріальної шкоди в розмірі вартості викраденого телефонних навушників.

Таким чином, позов. підлягає задоволенню, а сума завданого збитку підлягає відшкодуванню за рахунок обвинуваченого на користь ТОВ «Технополіс-1».

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 128, 174, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, 75-77, ч. 2 ст. 185КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи чи навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» (3, с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Велика Кільцева, 4) - 2839 (дві тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 79 коп. завданих злочином матеріальних збитків.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1