30.06.2022
Справа № 331/75/22
Провадження № 1-кп/331/248/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000833 від 04.11.2021 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 06.09.1993 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141, ч.3 ст.140, 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 29.04.1997 за відбуттям строку покарання;
- 05.11.1999 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141, ч.1 ст.194, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.10.2000 за відбуттям строку покарання;
- 22.10.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст. 45 КК України звільнено з іспитовим строком 3 роки;
- 05.03.2002 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2001 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.11.2005 умовно достроково, невідбута частина покарання - 3 місяці 17 днів;
- 30.05.2007 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.06.2009 за відбуттям строку покарання;
- 29.10.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений 27.07.2011 за відбуттям строку покарання;
- 09.02.2012 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Звільнений 28.09.2012 за відбуттям строку покарання;
- 26.03.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.07.2016 за відбуттям строку покарання;
- 12.10.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.07.2018 умовно-достроково, невідбута частина покарання - 1 рік 4 дні;
- 26.02.2019 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2016 та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.04.2021 за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
03.11.2021 близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у Навчально-науковому медичному центрі «Університетська клініка ЗДМУ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 83, а саме: на п`ятому поверсі відділення кардіології, через відкриті двері зайшов до сестринської кімнати. Там на стелажі він побачив жіночу сумку, з якої таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав гаманець, який належить ОСОБА_6 та в якому містились грошові кошти в розмірі 1000 гривень та банківська карта «Укрсіббанк», яка не становить матеріальної цінності для потерпілої. Після цього ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення із викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, пояснив суду, що у листопаді 2021 року він прийшов до лікарні, щоб зробити щеплення від коронавірусу. Поки він перебував у черзі, побачив сумку, яка стояла без догляду відвідувачів. Тоді він взяв з сумки гаманець та пішов. У вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі інших злочинів не вчиняв, мешкає разом із тіткою, яка допомагає йому відновити усі документи та право власності на квартиру, намагається працювати та заробляти на життя. Він вибачився перед потерпілою та повністю відшкодував заподіяну шкоду. Просив надати йому шанс довести своє виправлення, перебуваючи на волі.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчинені злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із посяганням на чужу власність,офіційно не працевлаштований, не одружений та дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування заподіяної шкоди, що підтверджується відповідною заявою потерпілої ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Однак, враховуючи особу винного, який не має невідбутого терміну покарання та інших злочинів після звільнення не вчинив, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття та повне відшкодування заподіяної злочином шкоди), той факт, що останній має постійне місце проживання, стійку позицію обвинуваченого на зміну своєї поведінки на суспільно корисну, суд доходить висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 75, 76 КК України та призначення покарання із випробуванням.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вище ви кладеного та керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом одного року випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 та п.2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:

- блокнот коричневого кольору, ксерокопії документів на ім"я ОСОБА_3 , міжнародне свідоцтво про вакцинацію на ім"я ОСОБА_3 повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1