Справа № 466/7546/22
Провадження № 1-кп/466/770/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 29 листопада 2012 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карів Сокальського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобовязаний,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

18 березня 1998 року, приблизно о 09:00 год. ОСОБА_3 , за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, проникли до квартири АДРЕСА_2 та із застосуванням вогнепальної зброї скоїли напад на потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, та заволоділи майном останнього, а саме, грошовими коштами у сумі 450 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення скрились, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.3 ст.187 КК України, тобто вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження заперечував свою вину.

30.09.2022 в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав письмове клопотання, яким просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 також звернувся до суду з заявою про закриття провадження у звязку з закінченням строків.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого та підтримав думку про закриття провадження у справі.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За приписами ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого.

Так, відповідно до вимог ст.49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправні дії ОСОБА_3 мали місце 18.03.1998 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відносяться до особливо тяжкого злочину, минуло понад 15 років, крім того, у справі відсутні обставини, які б давали підстави для зупинення або переривання перебігу строків давності.

З долучених до провадження матеріалів, наданих прокурором вбачається, що постанова про притягнення в якості обвинуваченого від 04.04.1998 року особі не оголошувалася, повідомлення про підозру від 14.11.2013 року вручена особі 20.09.2022 року о 07.38 год.

Відсутні докази переховування ОСОБА_3 від досудового слідства, розшуку.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 з дня вчинення правопорушення минуло понад 15 років, що і є підставою, відповідно до вимог ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 22.09.2022 у виді домашнього арешту вважати припиненим з моменту проголошення ухвали.

Керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

постановив :

На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.187 КК України закрити.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 22.09.2022 у виді домашнього арешту вважати припиненим з моменту проголошення ухвали.

Речові докази відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1