У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2436/22

№ 1-кс/183/579/22

01 червня 2022 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 ,погодженого з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 . у кримінальному провадженні, внесеному 08 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нововознесенське Високопільського району Херсонської області, громадянину України, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідування ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , подане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 4 ст. 408 КК України. Враховуючи особу підозрюваного, вважали наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні письмово, а також заперечував, стосовно доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Наголосив на тому, що прокурором не доведено обґрунтованість пред`явленої підозри, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, в матеріалах справи відсутній наказ про те, що ОСОБА_5 повинен був нести службу у м.Кремінна, в той час як згідно наказу він несе службу у АДРЕСА_3 ; крім того допит свідків на підставі показань яких пред`явлено підозру проведений не повноважною особою, тому як до 31 травня 2022 року відомостей про те, що така особа включені до групи слідчих немає. Ризики зазначені у клопотанні, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні та недоведені органом досудового розслідування та прокурором в суді. А тому вважає, що ОСОБА_5 , який з 05 квітня 2022 року перебуває в м.Дніпро, правомірно дислокується у даному населеному пункті, має на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких дитина є інвалідом дитинства, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того у ОСОБА_5 також є престарілі батьки. В разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 та надав пояснення щодо обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, зазначивши, що після введення на території країни воєнного стану, він ніс службу у м.Золоте Луганської області. З 26 лютого 2022 року до 05 квітня 2022 року у зв`язку з активними бойовими діями за розпорядженням майора ОСОБА_7 неодноразово змінювали своє місце дислокації. 05 квітня 2022 року, перебуваючи у м.Кремінна він вирішив з метою збереження життя залишити місце дислокації у вказаному місті та направився в м.Дніпро, де проживав разом з дружиною та дітьми у квартирі, яку винаймає дружина. Дружина разом з дітьми зареєструвалася як ВПО, дитина дружини, який є інвалідом дитинства та якого він виховує вісім років, як власну дитину також перебуває на обліку і у соц.працівників в м.Дніпро. Він по прибуттю до м.Дніпро до свого керівництва не звертався, як і не звертався до військомату.
Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступних висновків, а саме:
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 22.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 24 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
На виконання вимог ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», розпорядженням Голови Верховного суду від 06 березня 2022 року у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Сєвєродонецьким міським судом Луганської області через бойові дії на території м.Сєвєродонецьк Луганської області визначено підсудність справ вказаного суду Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

08 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 було внесено відомості за фактом дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 408 КК України.
01 червня 2022 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000157 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та того ж дня вручене клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, старший сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги протитанкової групи відділення вогневої підтримки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 05 квітня 2022 року самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишив місце служби і покинув район виконання бойової задачі, охорони та оборони визначених рубежів на околиці населеного пункту Кремінна Луганської області.
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, а також приймаючи до уваги пояснення підозрюваним фактичних обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим, який має на утриманні малолітню дитину, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, з пояснень самого ОСОБА_5 наданих ним в судовому засіданні вбачається, що 05 квітня 2022 року він вирішив з метою збереження життя покинути м.Кремінна та відправився в м.Дніпро, де починаючи з 05 квітня 2022 року проживав разом з сім`єю без реєстрації, про своє місце знаходження керівництво не повідомляв до військомату не звертався.
В той же час в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні дружину та трьох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, крім того є учасником АТО, тобто має стійкі соціальні зв`язки, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.

Розглядаючи позицію захисника щодо не обґрунтованості підозри, як підставу для відмови у застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність місця проживання у м.Дніпро, малолітніх дітей та дружини на утриманні, а також батьків пенсіонерів не є беззаперечною підставою виключення наявності вказаного ризику. Усе вищенаведене є беззаперечною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.При цьому, слідчий суддя враховує, що дана категорія справ не передбачає складних та тривалих дій в ході досудового розслідування, а відтак, оскільки слідчий суддя дійшов про обґрунтованість клопотання слідчого щодо необхідності застосування запобіжного заходу, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у 30 діб має бути достатнім.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме в розмірі 198480 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави, покласти на останнього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик; не відлучатися із населеного пункту, а саме з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, прокуророві Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 01 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1