Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/723/22
номер провадження 1-кп/695/274/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001065 від 17.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

до суду надійшов обвинувальний акт в межах кримінального провадження № 0001065 від 17.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.04.2022 за вказаним провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування: не проведено судово-психіатричну експертизу; ОСОБА_5 не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження через те, що він за станом свого здоров`я, рівень якого не визначений, не може розуміти значення всіх процесуальних документів.
Прокурор вважає клопотання захисника про повернення обвинувального акту необґрунтованим та зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення прокурору відсутні. Заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні повторного тяжкого кримінального правопорушення, має не зняті та непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, обвинувачений може з метою уникнення чи пом`якшення відповідальності здійснити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, має нестійкі соціальні зв`язки, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Не заперечував проти призначення судового розгляду у справі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт, оскільки вказані прокурором ризики втратили свою актуальність. Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки. Має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та сестрою, має позитивні характеристики з місця роботи та з місця проживання. Заперечував щодо призначення судового розгляду у справі, оскільки у випадку призначення кримінального провадження до судового розгляду та проведення під час судового слідства стаціонарної судово-психіатричної експертизи і отримання висновку про неосудність обвинуваченого може призвести до зміни порядку судового розгляду, залучення законного представника та проведення судового розгляду з початку. Крім того, підставами для перешкоди призначення до судового розгляду справи вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню з причин зазначених у клопотанні та на розгляді в Черкаському апеляційному суді перебуває справа за скаргою на незаконність повідомлення про завершення досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав позиції свого захисника.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні додав, що питання про осудність чи не осудність обвинуваченого може бути вирішено судом у судовому розгляді справи. У разі визнання особи неосудною порядок подальшого розгляду справи передбачено ст.. 362 КПК України. Повідомлення про закінчення досудового розгляду згідно з вимогами КПК України оскарженню не підлягає.

Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.
Заслухавши обвинуваченого, захисника та прокурора, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Інших вимог до обвинувального акта закон не містить.
Аналізуючи доводи захисника відносно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з наступного.
Із змісту положень ст. ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.
При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Із наданого суду обвинувального акта та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, не убачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.
На думку суду, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а доводи захисника жодним чином не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті.
При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченим у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 509 КК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 (справа N 1-28/2017), положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження під час підготовчого провадження запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, визнане неконституційним.

Частиною 3 стастті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

Суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011).

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/97 від 26 липня 2001 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2021 ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.01.2022.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2022 ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 13.03.2022.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2022 ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.04.2022.

Судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу оцінено в сукупності такі обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення - факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення;

2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини: ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, санкція ч. 3 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років;

3) вік та стан здоров`я обвинуваченого: обвинувачений є особою молодого віку, не є особою з інвалідністю;

4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого: обвинувачений має зареєстроване місце проживання, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має; проживає разом з матір`ю та сестрою;

5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи: працює на посаді оператора виробничої дільниці технологічного цеху ПП «Агроспецпроект»;

6) репутація обвинуваченого: характеристика з місця роботи позитивна, а з місця проживання - посередня;

7) обвинувачений раніше судимий;

9) обвинуваченому за даним кримінальним провадження інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не обирався.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу може переховуватися від суду. Судом не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яжинський проти Польщі" ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Як вбачається із додатків до обвинувального акту, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи. Допит потерпілої та заявлених свідків обвинувачення судом ще не розпочато. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце у зв`язку з не проведенням у судовому засіданні допиту потерпілої та свідків.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, має не зняті та непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на вказане, суд погоджується з прокурором, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення наявний.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на викладене, суд вважає що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування, не зникли та не зменшилися, застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальним покаранням за який є позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку з чим існує ймовірний ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи викладене вище та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, внаслідок чого клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

Дане кримінальне провадження підсудне Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області.

При проведенні підготовчих дій підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої та пунктами 2, 3 частини другої статті 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт за формою і змістом відповідає вимогам статті 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не виявлено.

Підстав для повернення обвинувального акта прокурору не вбачається.

Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.

Будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, у підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Наведені стороною захисту підстави суд не вважає достатніми для повернення обвинувального акту прокурору та для не призначення до судового розгляду.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Листом командира РКС ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 17.03.2022 повідомлено, що у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 та з ухваленням закону про затвердження Указу президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.03.2022, рота конвойної служби не в змозі здійснювати доставку обвинувачених до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
З урахуванням вище зазначеного, з метою забезпечення оперативності здійснення кримінального судочинства, за наявності в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» необхідного технічного обладнання, є підстави для постановлення ухвали про участь обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції необхідно доручити Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 291, 314, 314-1, 315, 336 КПК України, суд

у х в а л и в:
у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта та зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів до 12.06.2022.

Призначити судовий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0001065 від 17.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у залі судових засідань о 10.00 год. 25.04.2022.

Судовий розгляд даного кримінального провадження провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу.

Участь обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні 25.04.2022 о 10.00 год. здійснювати в режимі відеоконференції між Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області та Державною установою «Черкаський слідчий ізолятор».
Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеоконференції з обов`язковою участю обвинуваченого ОСОБА_5 доручити керівнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».
Уповноваженій особі ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» здійснити дії передбачені ч. 6 ст. 336 КПК України.

Доручити Золотоніському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області підготувати і надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Антипівка Золотоніського р-ну Черкаської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ).

Копію ухвали для виконання направити Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» та Золотоніському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 18.04.2022 о 08.10 год..

Суддя: ОСОБА_1