Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1658/22
номер провадження 1-кс/695/382/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 за договором про надання правової допомоги,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000386 від 01.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.06.2022 до ВПД №2 надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , який повідомив про те, що на блок-пості у селі Мар`янівка було зупинено автомобіль марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого займався незаконними операціями з металобрухтом та в багажному вiддiленнi автомобіля знаходиться брухт чорних металів.
За даним фактом 01.07.2022 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.
30 червня 2022 року слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд мiсця біля блок посту с. Мар`янівка у ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_8 та брухт чорних металів вагою 500 кілограм.
Постановою дізнавача від 01.07.2022 вилучені предмети та речі визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вилучений в ході огляду місця події у зазначеному кримінальному провадженні автомобіль використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, а вилучений в ході огляду місця події брухт чорних металів вагою 500 кг набуто в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у зв`язку з чим накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав повністю з підстав викладених у клопотанні.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував повністю. Також адвокат ОСОБА_4 просив слідчого суддю обрати найменш обтяжливий спосіб забезпечення кримінального провадження для власника вилученого автомобіля.

Заслухавши пояснення прокурора та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, а також надані перед початком судового засідання матеріали кримінального провадження слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що Золотоніським РВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000386від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та у ході досудового розслідування якого пiд час огляду мiсця події 30.06.2022 в період часу з 19 год 55 хв по 20 год 35 хв на блокпосту, неподалік с. Мар`янівка, Золотоніського району, Черкаської області вилучено брухт чорних металів вагою 500 кілограми, який було вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi, а також автомобіль марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ,

Постановою дізнавача від 01.07.2022 вказані транспортний засіб та брухт чорних металів вагою 500 кг визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що брухт чорних металів вагою 500 кілограм, який було вилучено пiд час огляду мiсця події 30.06.2022 в період часу з 19 год 55 хв по 20 год 35 хв на блокпосту, неподалік с. Мар`янівка, Золотоніського району, Черкаської області та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi є доказами в кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення протиправних дій, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України в цій частині.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль, слідчий суддя зауважує про таке.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вказаний вище автомобіль є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди правопорушення та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на те, що органом досудового розслідування проведено огляд транспортного засобу та фіксацію відомостей про нього у відповідному процесуальному протоколі, з метою забезпечення збереження речових доказів, та забезпечення співрозмірності права власника на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб підлягає частковому задоволенню шляхом заборони його відчуження будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або вчинення інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 01.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України накласти арешт на брухт чорних металів вагою 500 кілограм, який було вилучено пiд час огляду мiсця події 30.06.2022 в період часу з 19 год 55 хв по 20 год 35 хв на блокпосту, неподалік с. Мар`янівка, Золотоніського району, Черкаської області та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi.

Автомобіль марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , передати на відповідальне зберігання під розписку та заборонити ОСОБА_7 відчуження даного транспортного засобу будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зобов`язати власника майна, якому буде передано на відповідальне зберігання, що останній за першою вимогою слідчого, прокурора повинен негайно надати його для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у разі їх необхідності.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 14 год 50 хв 08.07.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_9