Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/861/22
Номер провадження 1-кп/530/116/22

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., за участю прокурора Шарайкіна О.В., захисника обвинуваченого ОСОБА_1 , адвоката Перскевич П.В., розглянувши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Вихвостів, Городнянського району Чернігівської області ,жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, обвинуваченого згідно обвинувального акта за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.07.2022 року у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури звернувся до суду з обвинувальним актом за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.07.2022 року у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 будучи раніше судимим:

16.11.2021 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

04.05.2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Зіньківського районного суду від 16 листопада 2021 року у вигляді 2 років обмеження волі більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно за сукупністю злочинів призначити 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 роки 3 місяці. Та будучи повідомленим про підозру ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 20.10.2021 року за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України (обвинувальний акт відносно якого скеровано до суду 21.1.2021 року), маючи не зняті та не погашені судимості, в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:

15.07.2022 року, близько 14 години ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до ЗУ Про внесення змін до КК України щодо посилення відповідальності за мародерство від 03.03.2022 року), повторно шляхом відкриття вхідних дверей до житлового будинку на території вказаного господарства, незаконно проник до нього, де з чоловічої сумки чорного кольору таємно викрав грошові кошти в сумі 12000 грн, які належать потерпілому ОСОБА_2 . Викраденими грошовими коштами ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_2 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці),вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло та вчиненій в умовах воєнного стану ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.183 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_1 в судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Адвокат Перскевич П.В. також підтримав позицію ОСОБА_1 вважав можливим обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний не перешкоджає проведенню досудового розслідування.

08.08.2022 відносно ОСОБА_1 ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 18:00 год.06.10.2022 року, з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 52000 грн..

Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 згідно ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_1 ,а також для запобігання можливого ухилення ним від кримінальної відповідальності, необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: Переховуватися від суду. Незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на даний час у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких відомостей про наявність у обвинуваченого ОСОБА_1 місця працевлаштування, джерело його прибутків є невідомим. Тому, на підставі викладеного, є всі підстави вважати що обвинувачений ОСОБА_1 перебуваючи на волі, без обрання тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з позбавленням волі, продовжить свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також, враховуючи положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Підставою обрання обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матиме можливість: переховуватися від суду, незаконно впливання на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати чи спотворити докази по кримінальному провадженню а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України установлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме у крадіжці вчиненій повторно поєднаній з проникненням у житло та вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція за вчинення таких злочинів передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Обвинувачений є особою середнього віку, має добрий стан здоров`я, постійного місця роботи не має, репутація та майновий стан підозрюваного не відомі, вчинив злочин під час іспитового строку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_1 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, так як:

-особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні;

-особиста порука - на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за обвинуваченого, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

-домашній арешт ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, та під час іспитового строку, підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово судимий, перебуваючи на волі, зможе вчиняти нові злочини, пов`язанні із викраденням чужого майна на території Полтавської області , оскільки вказана злочинна діяльність являється єдиним джерелом доходу в підозрюваного.

Стан здоров`я ОСОБА_1 та вік не перешкоджають дії запобіжного заходу стосовно нього у вигляді тримання під вартою.

Таким чином ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі. Його дії, як і сам підозрюваний, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може залишити місце проживання, ухилитися від органів досудового розслідування, і суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_1 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладені обставини, застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 більш м`які запобіжні заходи недоцільно.

На даний час ризики, визначені в ухвалі Гадяцького районного суду Полтавської області №530/630/22 від 08.08.2022 року свою силу не втратили.

З врахуванням обставин справи, суд вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 193,196-197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Вихвостів, Городнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Строк рахувати з 10 год 00 хв. 23.09.2022 по 10 год 00 хв. 21.11.2022 р.

Визначити розмір застави ОСОБА_1 в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що дорівнює 52000 грн. 00 коп.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 наступні обов`язки зокрема:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

-не відлучатися з місця постійного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; -

здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Розмір застави підлягає внесенню на рахунок :

Отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області

ЗКПО 26304855

р/рUA0015950

В ДКСУ м. Київ

МФО 820172

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений (підозрюваний) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів з дня її проголошення

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко