Провадження № 1-кс/947/9645/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000150 від 22.02.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, директора ТОВ «ІНТЕР-СТРОЙ ОДЕСА», неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2022 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, поєднаного з погрозою насильства, обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого.
Так, ОСОБА_7 визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, а саме: грошові кошти, що належать ОСОБА_8 , який має досвід у проведенні ремонтних робіт у сфері будівництва та постійно цим займається, для реалізації свого умислу, запропонував ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ще одній, невстановленій слідством, особі кавказької національності вступити у попередню кримінально протиправну змову, на що останні погодились.
У подальшому, 20.02.2022 року точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 отримав вказівку від ОСОБА_7 призначити ОСОБА_8 зустріч під приводом виконання ремонтних робіт, які може здійснювати останній.
На виконання спільного з ОСОБА_7 умислу, ОСОБА_5 20.02.2022 року приблизно о 13:00 годині зателефонував зі свого мобільного телефону (абонентський номер НОМЕР_1 ) на мобільний телефон (абонентський НОМЕР_2 ), яким користується ОСОБА_8 , та під приводом виконання ремонтних робіт приміщення призначив зустріч останньому на 17 годину 30 хвилин того ж дня, на території ЖК «КОРФУ», розташованого у районі 10 станції Фонтану м. Одеса, про що повідомив також ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_5 для реалізації свого умислу, вступив у попередню кримінально протиправну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ще однією, невстановленою слідством, особою кавказької національності, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, а саме: грошові кошти, що належать ОСОБА_8 , який має досвід у проведенні ремонтних робіт у сфері будівництва та постійно цим займається.
У подальшому, 20.02.2022 року точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 отримав вказівку від ОСОБА_7 призначити ОСОБА_8 зустріч під приводом виконання ремонтних робіт, які може здійснювати останній.
На виконання спільного з ОСОБА_7 умислу, ОСОБА_5 20.02.2022 року приблизно о 13:00 годині зателефонував зі свого мобільного телефону (абонентський номер НОМЕР_1 ) на мобільний телефон (абонентський номер НОМЕР_3 ), яким користується ОСОБА_8 , та під приводом виконання ремонтних робіт приміщення призначив зустріч останньому на 17 годину 30 хвилин того ж дня, на території ЖК «КОРФУ», розташованого у районі 10 станції Фонтану м. Одеса, про що повідомив також ОСОБА_7 .
Того ж дня, приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти на реалізацію раніше визначеного спільного з ОСОБА_7 протиправного умислу, на виконання вказівки останнього, керуючи автомобілем «BMWX 5», р/н. НОМЕР_4 , прибув на місце зустрічі за адресою: м. Одеса, пров. Кордонний, буд.2/2, де його очікував ОСОБА_8 .
Надалі, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 прослідував до однієї з квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом показу обсягу майбутніх ремонтних робіт. Зайшовши до вказаної квартири, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою відволікання уваги потерпілого, очікуючи приходу ОСОБА_7 , почав оговорювати з ОСОБА_8 необхідний обсяг подальших ремонтних робіт у зазначеній квартирі.
Приблизно о 18:00 годині до приміщення квартири, де знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , зайшов ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та невстановленою слідством, особою кавказької національності.
В подальшому, реалізуючи спільний умисел ОСОБА_7 , на заволодіння майном потерпілого шляхом залякування, вчинення морального та психологічного тиску на ОСОБА_8 , повідомив останнього, що той винен йому грошові кошти, за начебто неякісно виконані ремонтні роботи в одному з приміщень приблизно два роки тому і що на даний час сума боргу складає не 10 тисяч гривень, а більше, враховуючи відсотки за 2 роки, тобто остаточна сума «боргу» складає 30 тисяч гривень, тобто ОСОБА_7 умисно створив неіснуючий борг, намагаючись завуалювати вимагання грошових коштів.
При цьому, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що він нічого не винен ОСОБА_7 , намагався пояснити це останньому, у зв`язку з чим просив пояснити, за які саме роботи він начебто винен грошові кошти. На що той, поводячи себе зухвало пояснив знову ОСОБА_8 , про те, що не бажає йому нічого пояснювати.
Продовжуючи реалізовувати спільний, з іншими співучасниками, злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Самсунг L6H» у корпусі золотого кольору, в якому знаходилась сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_8 .
Далі, ОСОБА_5 , на підтвердження своїх злочинних намірів та реальності погроз щодо застосування до потерпілого протиправних заходів впливу, маючи на меті залякування, вчинення морального та психологічного тиску на ОСОБА_8 , почав погрожувати останньому зброєю, а саме приставив до його голови предмет, зовні схожий на пістолет та висловлювався щодо фізичної розправи відносно ОСОБА_8 , із зазначенням погрози вивезення за місто, нанесення тілесних ушкоджень та подальшого його утримання у закритому приміщенні, до часу розрахування з так званим «боргом».
У подальшому, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановленою слідством, особою кавказької національності, продовжуючи вчиняти моральний тиск на потерпілого, приблизно о 20 годині 17 хвилин наказав ОСОБА_8 присісти до транспортного засобу «BMWX 5», р/н НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_5 , пояснивши, що вони направляються до місця «його майбутньої роботи», де він буде жити і працювати поки не віддасть грошові кошти у сумі 30 тисяч гривень.
Далі, 20.02.2022 року через нетривалий час, приблизно о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 спільно із вищевказаними особами, продовжуючи вчиняти моральний тиск на ОСОБА_8 , з метою його залякування супроводили останнього до підвального приміщення, розташованого в будинку ЖК «Аквамарин-2», за адресою: м. Одеса, вул. Довга, буд.1-А.
У подальшому, діючи згідно відведених ролей кожного, ОСОБА_5 почав залякувати ОСОБА_8 , повідомляючи тому, що він буде безкоштовно працювати і жити у даному підвальному приміщенні до того часу поки не відпрацює «борг».
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти на виконання свого протиправного умислу, спільно з ОСОБА_7 , вчиняючи моральний та психологічний тиск на ОСОБА_8 , примусив останнього написати розписку про те, що той заборгував ОСОБА_7 10 тисяч гривень та зобов`язується їх повернути через два дні, на що, ОСОБА_8 , перебуваючи під постійним тиском, будучи наляканим, побоюючись за своє життя і здоров`я, вимушено погодився, написавши вказану розписку, яку передав ОСОБА_7 .
Далі, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_7 , діючи на виконання протиправного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого, вчиняючи тиск на потерпілого, висунули усні вимоги ОСОБА_8 щодо передачі на їхню користь,в якості так званої «застави», матеріальних цінностей, якими володів потерпілий, для гарантування отримання грошових коштів, які вони вимагали та вільного виходу останнього із зазначеного підвального приміщення.
ОСОБА_8 , будучи наляканим та перебуваючи під психологічним тиском погодився віддати планшет «Apple Ipad mini 3» у корпусі золотого кольору, пояснивши, що він належить його неповнолітнім дітям та знаходиться за місцем проживання ОСОБА_8 .
Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , відповідно до протиправного умислу, маючи на меті заволодіння чужим майном, будучи обізнаними, що майно, яке потерпілий мав віддати їм в якості «застави» належить його неповнолітнім дітям, наполягли на терміновій передачі на їхню користь планшету «Apple Ipad mini 3», для чого на автомобілі ОСОБА_5 , відвезли ОСОБА_8 за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_4 .
При цьому ОСОБА_11 та невстановлена слідством, особа кавказької національності, поїхали за ними на автомобілі «Опель», невстановлених під час досудового слідства марки та моделі, а також реєстраційного номеру, за для здійснення подальшого психологічного тиску на ОСОБА_8 .
По приїзду до місця свого мешкання, будучи наляканим, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за долю своєї родини, виконуючи вимогу ОСОБА_5 , який разом з вищевказаними особами очікували біля будинку, ОСОБА_8 , пішов за місцем свого проживання, звідки виніс планшет «Apple Ipad mini 3», який передав ОСОБА_5 .
Після заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , переслідуючи спільний злочинний умисел, поводячи себе зухвало у грубій формі пояснив, що відтепер кожного дня, він або особи, які будуть діяти в його інтересах, будуть забирати останнього за місцем його проживання для закінчення роботи у зазначеному підвальному приміщенні, та відвозити його додому після, щоб той не мав можливості покинути вказане приміщення без їх дозволу.
Далі, 21.02.2022 ОСОБА_11 , який продовжував діяти за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за вказівкою останніх, супроводив ОСОБА_8 від місця проживання останнього до підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де той, будучи наляканим безкоштовно виконував ремонтні роботи протягом дня, не маючи можливості відмовитися від виконання вказаної роботи та покинути зазначене приміщення, перебуваючи під постійним контролем, попередньо подзвонивши з абонентського номеру НОМЕР_5 , останньому на телефон дружини, абонентський номер якої той надав, у зв`язку з тим, що його телефон знаходився у ОСОБА_5 .
Зранку 22.03.2022 року від ОСОБА_12 надійшов дзвінок ОСОБА_8 із вимогою вийти на роботу, але останній під приводом необхідності закінчити роботу в іншому місці, відмовився виходити, та надав ОСОБА_13 номер іншого мобільного телефону: НОМЕР_6 , яким він почав користуватися у зв`язку із заволодінням його попереднього телефону, щоб останній не турбував його дружину.
У подальшому, 23.02.2022 року на абонентський номер телефону НОМЕР_6 , наданий ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_14 , який попередив, щоб він готувався, оскільки він заїде за ним приблизно о 10:00 годині, на що ОСОБА_8 , будучи наляканим, побоюючись за своє життя та здоров`я, знов пояснив, що йому потрібно закінчити інший об`єкт, щоб передати на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 грошові кошти, які вони з нього вимагали.
Надалі, ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконного заволодіння майном ОСОБА_8 та його родини, продовжував систематично телефонувати останньому з вимогою передати грошові кошти у сумі 30 тисяч гривень на користь ОСОБА_7 , та для досягнення очікуваного результату, шантажуючи ОСОБА_8 , неповерненням його майна, яким вони заволоділи у незаконний спосіб, а саме: планшетом «Apple Ipad mini 3» та мобільним телефоном «Самсунг L6H».
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши при цьому, що сторона обвинувачення зловживає своїми правами. Відносно його підзахисного раніше було обрано запобіжний захід у нічний час з покладенням певних обов`язків. Сторона обвинувачення звернулась 23.09.2022 року до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, між тим, не зважаючи на те, що 28.09.2022 року відносно підозрюваного закінчувався строк дії ухвали про нічний домашній арешт, прокурор не звернувся до суду, щодо його продовження, а звернувся 29.09.2022 року з клопотанням про обрання нового запобіжного заходу, домашнього арешту, але цілодобово. При цьому його підзахисний обраний раніше запобіжний захід нічний домашній арешт не порушував жодного разу. З оголошеною підзахисному підозрою за ч. 2 ст. 189 КК України, захист не погоджується, так як вона є не обґрунтована, ризики прокурором не доведені, посилання на них є формальними. Також просив врахувати характеризуючі дані на його підзахисного та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у судовому зсіданні підтримавши думку захисника заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 28.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду речей - відеозапису з камер зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду речей - відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 07.06.2022 року відносно ОСОБА_5 ; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ( електронних інформаційних систем) від 07.06.022 року відносно ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_7 про видачу речових доказів;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід особисте зобов`язання.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.07.2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком до 28.08.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , а також покладено відповідні процесуальні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2022 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000150 від 22.02.2022 року було продовжено до трьох місяців, а саме: до 28.09.2022 року.
Також ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2022 року було продовжено відносно ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби строком до 28.09.2022 року.
В подальшому, ухвалою слідчого судді від 27.09.2022 року строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 28.10.2022 року.
Щодо посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання та місце роботи, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує сам та яка проживає разом з ним, що свідчить про його міцний соціальний зв`язок, слідчий суддя приходить до переконання про наявність існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, однак він є невеликого ступеня дії.
Ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого також не підтверджений жодним доказом, є формальним, так як досудове розслідування проводиться з 22.02.2022 року, підозрюваному відомі як анкетні дані потерпілого, так і місце його проживання, між тим, за весь цей час жодного повідомлення від потерпілого не надходило, щодо будь якого тиску на нього.
Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення вказаного ризику, слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.
Посилання сторони обвинувачення на існування ризиків фактично є формальними, жодним чином не обгрунтованими так як не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання, так і в виступі прокурора в судовому засіданні.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлений в судовому засіданні ризик, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Між тим, щодо клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя вважає, що воно суперечить вимогам закону.

Сторона обвинувачення знаючи про те, що запобіжний захід домашній арешт у нічний час відносно підозрюваного ОСОБА_5 спливав 28.09.2022 року, не звернулася до слідчого судді із клопотанням про його продовження, а на наступний лень 29.09.2022 року подала вже нове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - цілодобово. При цьому на запитання слідчого судді прокурор відповів, що він не встиг подати клопотання про продовження. При цьому в клопотанні прокурору не зазначено, чого саме підозрюваному який перебував під нічним домашнім арештом, необхідно обрати запобіжний захід домашній арешт цілодобовий.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, а саме міцні соціальні зв`язки місце проживання, робота, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивні характеристики, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а саме відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід, який діяв раніше і не був порушений останнім у вигляді нічного домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000150 від 22.02.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.10.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 28.10.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1