Справа № 308/2026/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2022 року м. Ужгород
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 25.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 20 жовтня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, у зв`язку із спливом строку дії запобіжного заходу, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, мотивуючи його вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, оскільки судом такі безпосередньо ще не допитувалися; також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора через його необґрунтованість та недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, не має міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи потерпілу у даному кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочиу перебуваючи під іспитовим строком, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.
Судом встановлено, що на даний час зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а наведені в доводах прокурора ОСОБА_3 обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, останній обвинувачується у вчиненні декількох умисних злочинів, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.10.2022року о 17 год 00 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1