У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)

Справа № 338/279/22
Провадження № 1-кп/348/267/22

26 квітня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі колегії суддів: головуючої-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за обвинувальним актом від 14.04.2022, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суд Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадженняі про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2022 відносно ОСОБА_6 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 27.04.2022.

26.04.2022 суд призначив підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, зазначені в клопотанні.
Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КГТК України, які наявні та продовжують існувати, зокрема ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час ризики не змінились та продовжують існувати. У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

На підставі зазначеного сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_6 , та забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків.

Щодо визначення розміру застави зазначає, що внаслідок кримінального правопорушення, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_6 мала місце смерть людини, тому відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Позиція сторін кримінального провадження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав, надав суду пояснення, аналогічні тексту клопотання, просив суд клопотання задоволити та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не обґрунтовано існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зазначив, що обвинувачена немає наміру переховуватися від суду, проживає за адресою АДРЕСА_1 . Тому вважає, що до обвинуваченої можна застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який вона може відбувати по місцю свого проживання. Застосування до обвинуваченої домашнього арешту виключить ризик впливу на потерпілого та свідків, оскільки обвинувачена не матиме змоги чинити на них тиск. Просив обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала думку свого захисника, також просила обрати їй запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вона не має наміру переховуватися від суду.

Оцінка і мотиви суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2022 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.04.2022.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві.

Отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_6 має статус обвинуваченої у даному кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. У зв`язку із цим до ОСОБА_6 , яка раніше не судима та яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України допускається застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема ризик переховування обвинуваченої від суду підтверджується тим, що обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 вдова, не має постійного місця праці, усталеного способу життя, що свідчить про відсутність у неї стійких соціальних зв`язків.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченої ОСОБА_6 (особливості поведінки, сімейний стан, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченої та тяжкість ймовірного покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При оцінці ризику впливу на свідків по кримінальному провадженні необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Ризик впливу на свідків по даному кримінальному провадженні суд вважає обґрунтованим, оскільки обвинуваченій відомі особи свідків, які є місцевими жителями та проживають з обвинуваченою в одному населенному пункті, а також свідки ще не допитані в судовому засідання, так як судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато. Тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 , зможе здійснити на вплив на свідків з метою зміни показань щодо її участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останьою кримінальної відповідальності.

Наявність ризику того, що обвинувачена може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни ним показів та уникнення кримінальної відповідальності, не можу бути визнано на даній стадії процесу, оскільки прокурор не надав суду належного обгрунтування, яке б давало підстави достовірно припукати ймовірність його існування (Jarzynski проти Польщі , параграф 43).

Таким чином посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбаченийх ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_6 статусу обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину та доведених ризиків, відомостей щодо особи обвинуваченої, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Посилання сторони захисту про можливість застосуваня до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає необгрунтованим, оскільки враховує характер висунутого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, умисному вбивсті, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_6 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу обвинуваченої, яка вдова, на її утриманні нікого немає, відсутність постійного джерела доходів, а також наявність ризиків переховування та можливості впливу на свідків по кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченої самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дає змоги в повній мірі нівелювати існуючі ризики, у тому числі переховування від суду.

Таким чином суд вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи, враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість висунутого їй обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Також суд враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Крім того суд зазначає, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Щодо розміру застави.
Щодо застави суд зазначає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, його майновий стан, та інші обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Висновки суду.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на обвинувачену ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, обвинуваченій ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, оскільки суд дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави забезпечити виконання обвинуваченею покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 314, 315, 331, 376, 395 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 задовільнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13 год. 40 хв. 24червня 2022 року.
Тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали складено

26.04.2022 о 14 год. 30 хв.