Справа № 211/6341/21
Провадження № 1-кп/211/322/22
У Х В А Л А
22 березня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, залишаючись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого: офіційно не працевлаштований, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов"язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб , без визначення розміру застави.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт, обґрунтовуючи клопотання тим, що з 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні та президентом підписано указ про загальну мобілізацію. ОСОБА_6 вивявив бажання вступити до територіальної оборони або вступити до Збройних Сил України. Адвокат вважає, що відістні будь-які об"єктивні дані вваажати, що застосування більш м"якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і що він буде переховуватись від суду , оскільки має міцні соціальні зв"язки, є особою, яка раніше не була судимою, хорошу репутацію та прокурором не доведені ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки вони були допитані на досудовому слідстві, крім того, ОСОБА_6 , вчинив дії на припинення протиправної поведінки потерпілого, тому відсутній мотив правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується.
В судовому засідання прокурор підтримав подане ним клопотання, з підстав, викладених у ньому та просив відхилити клопотання захисника, посилаючись на його необгрунтованість та не доведеність.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 , проти клопотання прокурора заперечував, пояснив, що фактично утримується під вартою протягом семи місяців за ляпас, ніяких хуліганських дій не вчиняв. Він має батьків, дружину та дитину, племінницю, які потребують його допомоги. На момент затримання він також мав місце роботи. Вважає, що в період воєнного часу він потрібен своїй сім"ї, яку слід захистити.
Захисник ОСОБА_4 наполягав на поданому ним клопотанні, проти клопотання прокурора заперечував. Доповнив, що події, викладені в обвинувальному акті мають місце у жовтні 2020 року, та з того часу , жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_6 буде переховуватись чи впливати на свідків, потрепілих не має. Наполягав, що відсутні ризики, на які посилався прокурор у своєму клопотанні. Наявність іншого обвинувального акту не доводить його вину у вчиненні кримінального правопорушення. Просив обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або іншого не пов"язаного з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_5 також просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 та відхилити клопотання прокурора, як необгрунтоване. Зауважив, що ОСОБА_6 пред"явлено більш тяжке обвинувачення, так як за обвин справи та наявних доказів це може бути лише легке тілесне ушкодження. В умовах воєнного стану, ускладнено здійснення повноцінного розгляду справи, коли можливо буде дослідити всі докази, а судова тяганина порушує право обвинуваченого на розумні строки. Обвинувачений має міцні соціальні зв"язки, до моменту обрання йому запоіжного заходу у виді тримання під вартою він повністю виконував покладені на нього обов"язки, з"являвся за викликами та не переховувався від органів досудового розслідування. Більш того, він виконував умови домашнього арешту, який йому було обрано судом першої інстанції. ОСОБА_6 , крім іншого, що вказав адвокат ОСОБА_4 має спеціальні навички, так як працював охоронцем, які б були корисними зараз і він має можливість та бажання захищати Батьківщину.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З клопотання прокурора, обвинувального акту та доданих матеріалів вбачається що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є обгрунтованою.
При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. Обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 одружений, має місце реєстрації, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Разом з тим, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , який відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від трьох до семи років.
По справі проведено лише підготвоче судове засідання, будь-яких нових відомометей, які б не були предметом розгляду суду при клопотанні про запобіжний захід та інших, що б давали підстави вважати про зменешння ризиків, суду не надано, тому суд не знаходить підставі для відступу від висновків, що були зроблені в увалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.12.2021.
Отже ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були встановлені апеляцйним судом Дніпопетровської обалсті, продовжують існувати та дають підстав вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачення переважною мірою ґрунтується на їх показаннях, тоді як вони ще не допитані в судому засіданні, а їхні показання можуть бути доказами тільки за умови безпосереднього їх допиту в суді, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вже обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та стосовно нього обвинувальний акт знаходиться в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.
Щодо доводів захисників про намір ОСОБА_6 вступити до ЗСУ чи теороборони, то вказані обвставини за відсутності будь-яких доказів щодо дійсної можливості виконати такі наміри, не можуть бути безумовною підставою, що нівелює наявність вище вказаних ризиків.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисників та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, так, як злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 20 травня 2022 року.
В клопотанні захисника ОСОБА_4 , яке підтримали захисник ОСОБА_5 та обвинувачений відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1