Справа №949/722/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 27 квітня 2022 року на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове, Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти повної загальної середньої, працюючого фізичною особою-підприємцем, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року),

В С Т А Н О В И В:

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 листопада 2004 року серії ЯБ №082097, власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби) із кадастровим номером :03:016:0020, площею 1,9587 га, що розташована на території Дубровицької територіальної громади Сарненського району Рівненської області, за межами населеного пункту с. Лісове, Сарненського району є ОСОБА_6 .

29 березня 2018 року між ОСОБА_6 (орендодавець) є однієї сторони та ОСОБА_4 (орендар) з другої сторони, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 33 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_4 є землекористувачем земельної ділянки із кадастровим номером :03:016:0020, площею 1,95 га, розташованої на території Дубровицької територіальної громади Сарненського району Рівненської області за межами населеного пункту с. Лісове.

Так, в період часу з січня 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , являючись на підставі договору оренди землі від 29 березня 2018 року землекористувачем земельної ділянки площею 1,9587 га, із кадастровим номером :03:016:0020, що розташована на території Дубровицької територіальної громади Сарненського району Рівненської області за межами населеного пункту с. Лісове та надана для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, під час її використання всупереч вимогам пунктів "а", "б" та "г" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля та підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, а також в порушення вимог статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України "Про охорону земель" та статей 20-2, 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", достовірно знаючи про вид цільового використання земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів та без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки, розмістив на ній піролізні печі для виготовлення деревного вугілля.

Використання не за цільовим призначенням земельної ділянки сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 призвело до виведення із сільськогосподарського обороту земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 загальною площею 0,325 га без відома власника.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року), так як ОСОБА_4 вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

23 червня 2022 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000052 та ОСОБА_4 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року). Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, сторони угоди погодилися щодо долі речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а саме: 8 (вісім) піролізних бочок для випалювання деревного вугілля - повернути власнику ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року), в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту, а тому приходить висновку, що кваліфікація його дій за частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року) є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 23 червня 2022 року про визнання винуватості між прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України (в редакції чинній до 17 березня 2020 року), за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 червня 2022 року покарання - штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Речові докази: 8 (вісім) піролізних бочок для випалювання деревного вугілля, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1