Справа № 450/1499/22 Провадження № 1-кп/450/343/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , старшого інспектора СЮП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000021 від 20.01.2022 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, не одружений, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, із середньою освітою, не інвалід, не працюючий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , старший інспектор СЮП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 ,
встановив:
обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Кримінальний проступок вчинений за таких обставин:
ОСОБА_4 , в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних та психотропних засобів, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, для власного вжитку, 19.01.2022 року, близько 18:00 год., перебуваючи біля лісосмуги що знаходиться за адресою: Львівська область, хутір Горішній, вул. Бережанська, де на землі вкритій шаром снігу знайшов згорток синьої ізоленти із психотропною речовиною всередині, яку через невстановлений сайт мережі Інтернет замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи за кошти в сумі 235 грн., чим незаконно придбав психотропний засіб «РVР» та усвідомлюючи, що у вказаному згортку міститься психотропна речовина помістив вказаний згорток у свою ліву рукавицю з метою власного споживання. В подальшому, цього ж дня, близько 18:20 год., ОСОБА_4 ідучи по вулиці Бережанська біля будинку 3 у хуторі Горішній Львівської області, був зупинений працівниками поліції, якими вилучено у нього вказану психотропну речовину, яка згідно висновку експерта являється РVР, маса РVР становить 0,1674 грам, РVР відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та надав суду наступні покази:
19.01.2022 року перебуваючи біля лісосмуги що знаходиться за адресою: Львівська область, хутір Горішній, вул. Бережанська на землі вкритій шаром снігу знайшов згорток синьої ізоленти із психотропною речовиною всередині, яку через мережу Інтернет замовив у особи за кошти в сумі 235 грн., та усвідомлюючи, що у вказаному згортку міститься психотропна речовина помістив вказаний згорток у свою ліву рукавицю для особистого вживання. Після цього, ОСОБА_4 ідучи по АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції, якими вилучено у нього вказану психотропну речовину.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , та захисник ОСОБА_5 просили звільнити його від покарання з застосуванням примусового впливу виховного характеру.
Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.
З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєне неповнолітнім ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком. Встановлено, що обвинувачений на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не досягнув вісімнадцяти років, тобто був та на теперішній час є неповнолітнім, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є неповнолітнім (17 років), навчався на денній формі в державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище інформаційно комп`ютерних технологій» з 01.09.2020 року по 31.05.2021 року, за місцем навчання характеризується , на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, проживає з матір`ю, батько з родиною не мешкає.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Готовність обвинуваченого понести покарання свідчить про щире каяття обвинуваченого. Встановлено, що за час від вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , до постановлення вироку, останній не вчиняв кримінальних правопорушень та до адміністративної відповідальності не притягувалася, характеризується позитивно. Зазначені обставини, обєктивно свідчить про бездоганну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених ч. 2 ст. 105 КК України.
Згідно роз`яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у справах N 161/7253/18, 168/625/19.
З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає доцільним застосувати до обвинуваченого соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до п. 5, 7 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК (2341-14), яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
При вирішенні питання щодо призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд враховує вищевказані вимоги закону, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального прапорушення, особу обвинуваченого, враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, думку прокурора, який вважав за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, пояснення інших учасників процесу, а також фактичні обставини справи, а тому доходить висновку, що неповнолітній обвинувачений не потребує застосування до нього покарання. Тому, обвинуваченого слід звільнити від покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України та до неповнолітнього необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 1372,96 грн., згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні:
РVР, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено, загальна маса РVР становить 0,1674 грам вилучених під час огляду місця події 19.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , які після проведення експертизи упаковано у поліетиленовий пакет * Експертна служба * МВС* № 2910160 у кримінальному провадженні № 0000021 від 20.01.2022 року слід знищити;
компакт диск з відеозаписом вилучення у ОСОБА_4 ймовірно наркотичної речовини, диск сірого кольору, на лицевій частині диску розміщені наступні надписи «Fiesta», 16х, 120 min, 4,7 Gb, під час поміщення даного компакт диску в носій зчитування компакт дисків стаціонарного комп`ютера ідентифікується як «DVD RW дисковод (F:)», на диску розміщений файл під назвою: «S2210001», - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого немає.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання, без визначення його виду, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
Речові докази у кримінальному провадженні:
РVР, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено, загальна маса РVР становить 0,1674 грам вилучених під час огляду місця події 19.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , які після проведення експертизи упаковано у поліетиленовий пакет * Експертна служба * МВС* № 2910160 у кримінальному провадженні № 0000021 від 20.01.2022 року знищити;
компакт диск з відеозаписом вилучення у ОСОБА_4 ймовірно наркотичної речовини, диск сірого кольору, на лицевій частині диску розміщені наступні надписи «Fiesta», 16х, 120 min, 4,7 Gb, під час поміщення даного компакт диску в носій зчитування компакт дисків стаціонарного комп`ютера ідентифікується як «DVD RW дисковод (F:)», на диску розміщений файл під назвою: «S2210001», - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1