Справа № 641/779/18
Провадження № 1-кп/553/288/2022
У Х В А Л А
Іменем України
07.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю прокурора ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_3 представника потерпілої ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 секретаря судовогозасідання ОСОБА_7
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження №0002900 від 09.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження №0002900 (єдиний унікальний номер судової справи 641/779/18) від 09.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта у закритому судовому засіданні.

Захисник, обвинувачений, потерпіла та її представник не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов до наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до положень статей 291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню цього обвинувального акта до судового розгляду судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 27 КПК України, оскільки судом розглядається справа про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, суд вбачає наявність підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та продовжують існувати, якщо запобіжний захід змінити - підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу,свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 152 та ч.2 ст.186 КК України, які на підставі ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий та тяжкий злочини, відповідно.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора .

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважає,що ризиків , зазначених прокурором немає, свідки були допитані в судовому засіданні , обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора ,підтримав доводи захисника, вказавши,що він перебуває під вартою з 2017 року ,за цей час він змінився,від суду переховуватися не буде, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, суд вказує, що у відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

За таких обставин, суд має вирішити питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд, вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати та у відповідності до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, враховує дані про особу обвинуваченого ,який не має постійного місця роботи,міцних соціальних зв`язків ,перебував у державному розшуку під час проведення досудового розслідування Новобоварським відділом поліції у кримінальному провадженні за вчинення кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.187,ч.2 ст.186 КК України тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості .

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд вказує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, наразі не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому застосований до них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

З вказаних підстав, суд відхиляє посилання сторони захисту щодо доцільності зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який та зазначає, що тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому дієво забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Обвинувачений у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні перебуває в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на території, де ведуться бойові дії і з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин та необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Враховуючи викладене, те, що в Україні введено воєнний стан, обвинувачений ОСОБА_6 утримується в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання у справі в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор",

Керуючись ст.ст. 314-316,331,336 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України на 18 липня 2022 року о 13 годині 15 хвилин.
Судовий розгляд здійснювати у закритому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 одноособово, за участю прокурора, потерпілої, представника потерпілої, обвинуваченого, захисника.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів, до 04.09.2022, включно.
Провести судове засідання, яке призначено на 18 липня 2022 року о 13 год 15 хв в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор",зобов`язавши ДУ "Харківський слідчий ізолятор" забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні та працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1