Справа № 212/2541/22
У Х В А Л А

27 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000428 від 18.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України,

встановив:

До слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27 травня 2022 року надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000428 від 18.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 18.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.

18.05.2022 до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період часу з 17.01.2022 до 14.05.2022 в м. Ірпінь Київської області невстановленими військовими, підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації відносно заявника на території м. Ірпінь Київської області були застосовані засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом та умисно порушені закони та звичаї ведення війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що виразилося у протиправному заволодінні транспортного засобу автомобілю марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ТИП тз ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ седан-В, 2015 року випуску, білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 , що прямо заборонено відповідно до статті 85 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 року, а також згідно статті 8 Римського статуту міжнародного кримінального суду.

Вказане майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, а саме: запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, орган досудового розслідування вбачає необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ТИП тз ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ седан-В, 2015 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_2 .

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Прокурор надав заяву в якій просив розглянути клопотання про арешт майна у його відсутність, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 18.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.

Постановою про визнання речовим доказом від 18 травня 2022 року транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ТИП тз ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ седан-В, 2015 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_2 визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000430 від 18.05.2022.

Транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ТИП тз ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ седан-В, 2015 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 .

Як убачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування не доведено, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, 2015 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_2 є в наявності у сторони обвинувачення як предмет доказування.

Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На переконання слідчого судді, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, оскільки обґрунтував необхідність накладення арешту на майно необхідністю його збереження як речового доказу, у той час як матеріали клопотання не містять відомостей про місцезнаходження транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі JETA, 2015 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, правові підстави для накладення арешту на майно, яке зазначає слідчий у своєму клопотанні відсутні, відтак у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 168, 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000428 від 18.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1