Справа № 308/5378/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 05.04.2022 року внесені до ЄРДР за №0000081, погоджене з прокурором відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що 05.04.2022 р. слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2022 року ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел на одержання грошових коштів, за сприяння ним, ОСОБА_4 , у незаконному переправленні громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, в ході розмови з ОСОБА_9 виказав останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 15 000 Євро за організацію ним незаконного переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України, поза пунктом пропуску.

Надалі, 04.05.2022 року, близько 18:30 год., в ході особистої зустрічі на території готельно-ресторанного комплексу «Шаян», що знаходиться в с. Шаян Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_4 підтвердив дійсність своїх намірів - за грошові кошти в сумі 15 000 Євро організувати переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом домовленості ним, з достовірно невстановленими на даний час особами, у супроводі яких, він безпосередньо переправить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України, поза пунктом пропуску, та шляхом порад щодо найсприятливіших для цього маршруту та часу руху, а також способу перетинання кордону.

При цьому, під час даної розмови, ОСОБА_4 на виконання свого прохання про надання йому грошових коштів за сприяння в переправленні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктом пропуску, отримав від останнього частину обумовлених грошових коштів, а саме 1200 доларів США.

В подальшому, біля 08 год., 06.05.2022 року, ОСОБА_4 , перебуваючи біля комплексу «Трембіта» в с. Велятино, Хустського району, Закарпатської області, реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_9 за організацію переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримав від останнього решту з обумовлених коштів 14 000 доларів США, після чого, о 08 год. 40 хв., був затриманий працівниками поліції, на підставі ст.208 КПК України.

06.05.2022 року ОСОБА_4 було викрито безпосередньо на місці вчинення злочину, затримано в порядку ст. 208 КпКУ.

06.05.2022 року, о 17.30 год., ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 від 06.05.2022; протокол обшуку в готельному комплексі Трембіта від 06.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів; протоколом про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії; іншими матеріалами кримінального провадження.

08.05.2022 р., слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2022 р., з можливістю внесення застави в розмірі 992 400 гривень.

Разом з тим, процесуальний, двомісячний строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 06.07.2022 року.

29.06.2022 р. Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000081 від 05.04.2022 р. продовжено до трьох місяців, а саме до 06.08.2022 р..

Водночас по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно: оглянути роздруківки телефонних з`єднань ОСОБА_4 та його можливих спільників : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оглянути протоколи за результатами негласних слідчий розшукових дій, допитати свідків, зокрема ОСОБА_14 , за результатом проведення слідчих дій надати правову оцінку діям ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , завершити процедуру розиаємнення матеріалів НСРД, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, на даному етапі здійснення досудового розслідування, слідство вважає, що з метою дієвості кримінального провадження є необхідність у продовженні відносно ОСОБА_4 , строку дії запобіжного заходу, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 особисто може незаконно впливати на свідків, а також їх родичів та осіб, яких ще необхідно встановити слідству та допитати в якості свідків з метою дачі, зміни ними показів на його користь.

Крім того, підозрюваний будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КпКУ.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання з метою створення собі алібі.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно ніде не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.

ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років за ч.3 ст. 332 КК України; є особою, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.

Таким чином, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладене, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме до - 06.08.2022 року, з можливістю внесення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 400 гривень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у такому підстав. Просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, не зменшились.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Зазначив, що оголошена його підзахисному підозра є необґрунтованою, а наведені прокурором ризики є припущенням останнього, які нічим не підтверджені. До суду подав клопотання про зміну альтернативного запобіжного заходу, зокрема на заставу в меншому розмірі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що заявлені ризики є необґрунтованими та є тільки припущенням сторони обвинувачення. Просив слідчого суддю зменшити обраний відносно його довірителя розмір застави до 80 п.м.д.г.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства Відділом розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управлінням Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000081 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

06.05.2022 року ОСОБА_4 було викрито безпосередньо на місці вчинення злочину, затримано в порядку ст. 208 КпКУ.

06.05.2022 року, о 17.30 год., ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 від 06.05.2022; протокол обшуку в готельному комплексі Трембіта від 06.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів; протоколом про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії; іншими матеріалами кримінального провадження.

08.05.2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2022 р., з можливістю внесення застави в розмірі 992 400 гривень.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, достатньо обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.3 ст. 332 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу та була предметом апеляційного розгляду.

Сукупність фактичних даних, які містяться в доданих до клопотання доказах, є достатньо для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Під час розгляду даного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу оцінено також особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Разом з тим, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 9 років, тому слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що 29.06.2022 р. Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000081 від 05.04.2022 р. продовжено до трьох місяців, а саме до 06.08.2022 р.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно: оглянути роздруківки телефонних з`єднань ОСОБА_4 та його можливих спільників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оглянути протоколи за результатами негласних слідчий розшукових дій, допитати свідків, зокрема ОСОБА_14 , за результатом проведення слідчих дій надати правову оцінку діям ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , завершити процедуру розтаємнення матеріалів НСРД, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, з врахуванням вимог ч.1 ст. 197 КПК України, підлягає до задоволення.

Що стосується альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка застосована до підозрюваного при обранні запобіжного заходу, то з врахуванням наведених в ухвалі фактичних даних та підстав, така до зміни не підлягає, тому в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну розміру застави слід відмовити з огляду на наступне.

Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 стаття 182 КПК). Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (пункт 3, абзац 5 частини 5 статті 182 КПК).

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу обвинуваченого; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Отже, суд враховує обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та особливий характер справи, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, який обумовлюється тим, що ОСОБА_4 в умовах воєнного стану сприяв незаконному перетину осіб через державний кордон України, наслідком чого є зрив проведення загальної мобілізації, ухилення громадян України від виконання ними конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, підрив боєздатності армії ЗСУ в умовах збройної агресії російської Федерації.

Таким чином, беручи до уваги наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави визначений підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі саме 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992400 грн., як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить положенням абз.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення та особливий характер цієї справи є виключним випадком. Крім того, застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а такий розмір застави здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя не вбачає підстав вважати розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного. Доказів протилежного стороною захисту не надано.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити також те, що суд апеляційної інстанції погодився з прийнятим рішення про необхідність визначення підозрюваному саме такого розміру застави.

З огляну викладені в сукупності фактичні обставини справи, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення поданого стороною захисту клопотання про зміну альтернативного запобіжного заходу, зокрема на заставу у меншому розмірі.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме до - 04.08.2022 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну альтернативного запобіжного заходу, зокрема на заставу у меншому розмірі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1