Провадження №1-кс/127/7873/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущак С.Ю., за участю секретаря судового засідання Ратушняк Н.О., особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_1 , прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури Шаргала В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №№0000217 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. В обгрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням вимог кримінального та процесуального законодавства. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки слідчого не обгрунтовані та нелогічні, постанова не мотивована, не всі обставини провадження були досліджені, не всі слідчі дії проведені, не всі докази у справі витребувані та досліджені. Слідчий не довів, що в даному кримінальному провадженні ним було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно та всебічно. Крім того, не всі факти слідчим перевірялись та рішення по ним не приймалось із числа повідомлених ним як злочинні діяння. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньо дослідження і оцінка слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. В його заяві вказувалось на незаконне обмеження волі із застосуванням фізичного впливу (сили), порушення права на пересування, порушення недоторканності та заподіяння тілесних ушкоджень, незаконний наказ підкоритись поліцейському як спосіб незаконного затримання. Однак, дані факти не перевірялись, законність їх не з`ясовувалась, рішення на відповідність вимогам КК України не приймалось. Висновок слідчого про те, що факти ним вказані в заяві не знайшли свого підтвердження не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки в самій постанові встановлено, що поліцейський взяв його за лікоть та зупинив його (а згідно відеозапису всупереч його волі, бажанню, напрямку руху та свободи пересування). Твердження напрямку руху його до автомобіля не відповідає ні його словам, ні напрямку руху, ні матеріалам справи. Законність «вказівок» поліцейського, зазначених в постанові як результат огляду відеозапису, не перевірена, його твердження про незаконність не спростовані. Не з`ясовано, як з ним поводилися поліцейські як з вільною особою та законослухняною, чи як з правопорушником (хоча він вказував, що він був вільний і законослухняний, а поводилися як з правопорушником із застосуванням незаконних безпідставних заходів примусу). Оскаржувана постанова не містить висновку про те, чи затримували його поліцейські чи ні, та якщо так, то на яких законних підставах і в якому порядку, і чи законним є таке затримання. Висновок в постанові суперечливий з приводу застосування фізичної сили (поліцейські вказують, що не застосовували, а слідчий в оскаржуваній постанові вказує, що взяли його за лікоть та зупинили). Слідчим не був проведений одночасний допит його та поліцейських, розбіжності між явно протилежними показами його та поліцейських не усунув. При розслідуванні не враховано, не оцінено та не здобуто доказів, необхідних для офіційного з`ясування обставин діянь поліцейських, повідомлених ним, але укритих і від нього і від слідчого. Зокрема, не досліджено та не витребувано ні в поліції, ні у суду інформацію, зазначену в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2022 (справа №120/17691/21-а), яка наявна, але прихована і стосується як докази безпосередньо обставин повідомленого ним злочинів. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000217 як незаконну.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив його вимоги задоволити.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури Шаргало В.А. заперечував проти задоволення скарги, суду пояснив, що у даному кримінальному провадженні слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури Шаргала В.А., дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021, слідчий суддя вважає, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому перебували матеріали кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2021 (справа №127/30197/21) щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Хмельницькому внести відомості за заявою ОСОБА_1 від 06.10.2021 щодо спричинення останньому тілесних ушкоджень працівниками відділу поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (к/п а.с. 1).

Згідно з постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року кримінальне провадження №№0000217 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні співробітників ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Згідно з ч. 9 ст. 224 КПК України, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 04 травня 2022 року вбачається, що останній стверджував, що у нього на руці, за яку його шарпали поліцейські (за яку саме вказати не може, бо минуло багато часу, потрібно переглядати відео), з`явились гематоми та синці (к/п а.с. 49-50). Із протоколів допитів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що останні стверджували, що фізична сила до ОСОБА_1 не застосовувалась, будь-які тілесні ушкодження ОСОБА_4 не спричинялися (к/п а.с. 63-70).

Для з`ясування причин розбіжностей у показаннях потерпілого ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід провести одночасний їх допит.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст.ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Під час проведення досудового розслідування необхідно усунути неповноту досудового розслідування, виконати необхідні слідчі та процесуальні дії.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021 слід скасувати, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 93, 94, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому Богатюк О.В. від 14 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000217 від 15.12.2021 направити до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: