Справа № 638/4711/22
Провадження № 1-кс/638/867/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання слідчого прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 24 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, який нікого не має на утриманні, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, знайшов предмет ззовні схожий на корпус ручної осколкової гранати «DM-51 А2» зеленого кольору, предмет ззовні схожий на запал до ручної осколкової гранати «DM-51 А2», після чого усвідомлюючи, що вказані предмети являються вибуховими матеріалами, став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу у кімнаті мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
24 серпня 2022 року у період часу з 09 год. 55 хв. до 10 год. 32 хв., слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у кімнаті мешкання ОСОБА_6 виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на корпус ручної осколкової гранати «ОМ-51 А2» зеленого кольору, предмет ззовні схожий на запал до ручної осколкової гранати «БМ-51 А2».
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, тобто придбання, зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 24 серпня 2022 року о 10 год. 32 хв. ОСОБА_6 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25 серпня 2022 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події, протоколом допиту підозрюваного; протоколами допиту свідків.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання. Наголошували на тому, що підозрюваний має на утриманні дитину.

Підозрюваний зазначив, що допомагав військовим, які забули на території його будинку ящик з боєприпасами.

Суд, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, дійшов висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001305, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
24 серпня 2022 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, зокрема:
- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 серпня 2022 року;
- даними протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 24 червня 2022 року;

- даними протоколу огляду місця події від 24 червня 2022 року;

- даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24 червня 2022 року.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано слідчим та прокурором стосовно ОСОБА_6 наступним чином:
- ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років;

- ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки існують достатні підстави вважати, що підозрюваний продовжить свою злочинну діяльність.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні,вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянина України, офіційно непрацевлаштований, неодружений, який не має на утриманні неповнолітню дитину, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність офіційного місця роботи та джерела доходів, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано. Суд вважає, за неможливе застосувати до підозрюваного домашній арешт, зважаючи на оголошений воєнний стан.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Стосовно доводів підозрюваного та захисника щодо перебування ну утриманні підозрюваного дитини, то суд вважає їх недоведеними, оскільки під час розгляду клопотання судом встановлено, що підозрюваний офіційно непрацевлаштований, дитина проживає окремо від нього, разом з матір`ю.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду, та відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Що ж стосується визначення розміру застави, то слідчий суддя дійшов висновку щодо доцільності визначення щодо ОСОБА_6 застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050,00 грн., зважаючи на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як було вказано вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає від 3 до 7 років позбавлення волі.
З огляду на фактичні обставини та тяжкість кримінального правопорушення, доведеність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, той факт, що підозрюваний не одружений, офіційно непрацевлаштований, не має джерела законного отримання доходів, що в своїй сукупності свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050,00 грн., здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 24 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів до 23 жовтня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050,00 грн. (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят гривень нуль копійок), яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу урозмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Харкова, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_6 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу складено та проголошено «25» серпня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1