Справа № 204/8412/21
Провадження № 1-кп/204/282/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001151 від 06 жовтня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого комірником в ТОВ «Автотехнікс», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.10.2021 приблизно о 18:00 водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Пежо Партнер», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автотехнікс», розташованого за адресою: м. Дніпро пр.Героїв, 35/189, рухався в Чечелівському районі м.Дніпра по вул.Філософській з боку вул.Володимира Антоновича в напрямку вул.Боброва, після чого на перехресті з пр. Пушкіна зупинив свій автомобілі.

Під час руху ОСОБА_6 грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед початком свого руху не переконався, в тому що цей маневр буде безпечним і він своїми діями не створить небезпеки іншим учасникам руху, почав свій рух та на перехресті з пр.Пушкіна скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка знаходилась на проїзній частині дороги в межах смуги руху автомобіля, та перетинала дорогу справа наліво за напрямком його руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, закритого перелому наколінника ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виражається в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Пежо Партнер», р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який наголошує :

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи, знаходиться у причинному зв`язку з наслідками що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини справи. Зазначив, що цивільний позов він визнає частково, а саме 19000 грн. Також зазначив, що він частково відшкодував шкоду у розмірі 5000 грн. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила всі обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що після ДТП водій допоміг їй піднятися, поводив себе добре. Оскільки у неї не було болю, вона дозволила водію поїхати розвозити товар. Водій поїхав. Потім приїхали поліцейські та наполягли на виклику швидкої. Потім провели експертизу. Зазначила, що у зв`язку з частковим відшкодуванням шкоди у розмірі 5000 грн, просить уточнити позовні вимоги, та стягнути з обвинуваченого 25000 грн.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 просила призначити покарання у виді обмеження волі без застосування ст.75 КК України, також в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог до 25000 грн, та просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підтверджується такими письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.10.2021, в якому зазначено, що в присутності водія ОСОБА_6 та понятих було оглянуто ділянку дороги у м.Дніпрі на перехресті вул.Філософська та пр.Пушкіна. Пішохідний перехід. Покриття ділянки асфальтобетонне, сухе, чисте. На транспортному засобі «Пежо Партнер», р.н. НОМЕР_1 , пошкоджень не виявлено. Транспортний засіб ««Пежо Партнер», р.н. НОМЕР_1 , вилучений та поміщений на майданчик тимчасового тримання. До протоколу огляду додається схема та фототаблиця (арк. кримінального провадження 8-14);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4358 від 05.10.2021, в якому зазначено, що у ОСОБА_6 05.10.2021 о 20:30 ознак сп`яніння не виявлено (арк. кримінального провадження 15);

-висновком експерта №2704с від 22.10.2021, з якого вбачається, що за даними медичної документації у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, закритого перелому надколінника ліворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини рухаючогося автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у КЗ «КЛШМД» ДМР» тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу (арк. кримінального провадження 47-49);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2021, з якого вбачається, що за участі ОСОБА_6 та в присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, було проведено слідчий експеримент на вул.Філософська, в районі перехрестя з пр.Пушкіна. ОСОБА_6 розповів, що на момент ДТП він керував технічно справним автомобілем «Пежо Партнер», р.н. НОМЕР_1 . Рухався по вул.Філософська з боку вул.В.Антоновича, в напрямку вул.Боброва, де під час руху він наблизився до перехрестя з пр.Пушкіна. Зупинився на перехресті, пропускаючи транспортний засіб, який рухався у бік вул.Шмідта. На перехресті він став чекати, коли з`явиться змога перетнути перехрестя. Коли з`явилася змога, він ввімкнув першу передачу та відновив свій рух, але проїхавши пів метра, подивившись вперед, він побачив жінку пішохода на смузі руху перед капотом, на яку одразу ж скоїв наїзд передньою частиною автомобіля. Так, як швидкість руху була невеликою, він одразу зупинився. До протоколу додається схема та фототаблиця (арк. кримінального провадження 56-61);
-висновком експерта № СЕ-19/104-21/32257-ІТ від 22.10.2021, з якого вбачається, що в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій авто "Пежо", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідній частині. При заданому механізмі наїзду, дії водія автомобіля "Пежо", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, що розглядається. Оцінка дій пішохода не потребує спеціальних автотехнічних знань та може бути здійснена органами слідства та суду самостійно, відповідно до вимог розділу 4 "Обов`язки і права пішоходів" (арк. кримінального провадження 66-67);

Інші документи з матеріалів провадження (постанови слідчих, супровідні листи, листи та інші), не дозволяють суду встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, не підтверджують і не спростовують винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а свідчить лише про рух провадження.

Від допиту свідків учасники процесу відмовились, у зв`язку з чим свідки не допитувалися.

Таким чином, всебічно, повно та неупереджено дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши всі докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_6 вчинив необережний нетяжкий злочин.

ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив злочин з необережності вперше, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працює комірником в ТОВ «Автотехнікс», згідно з характеристиками, наданими за місцем роботи та проживання, характеризується позитивно, одружений.
Відповідно до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире та часткове відшкодування шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі. При цьому, призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт суд вважає недоцільним, а призначення покарання у вигляді арешту позбавляє суд можливості вирішити питання щодо можливості виправлення особи без відбування покарання та фактично ізолює особу від суспільства, тому саме визначене судом покарання доцільно застосувати до обвинуваченого та саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що пом`якшують покарання останнього. Крім того, в даному випадку, враховуючи безальтернативність санкції частини статті в частині додаткового покарання, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, той факт, що він щиро каявся, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, одружений, частково відшкодував шкоду, та дійшов до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування основного покарання, та на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від призначеного основного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом у відповідності до ст.76 КК України.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 25000 грн, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що на момент скоєння ДТП, транспортним засобом «Пежо Партнер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_6 . Тому суд приходить до висновку, що шкода, завдана потерпілій ОСОБА_4 , повинна бути відшкодована саме ОСОБА_6 .

Так в результаті дорожньо-транспортної пригоди діями ОСОБА_6 , які не відповідали правилам дорожнього руху України, потерпілій завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто завдана шкода здоров`ю.

Так загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 05 жовтня 2021 року з вини ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення пунктів 5 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в яких зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичні страждання потерпілої ОСОБА_4 , яка після ДТП знаходилась на лікуванні та була позбавлена можливості вільно пересуватися, враховуючи, що умислу в діях ОСОБА_6 у вчиненні ДТП не було, а також враховуючи відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), зокрема в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України», №42310/04, 21.04.2011, Суд визнав вимогу заявників про відшкодування їм нематеріальної шкоди в розмірі 80000 євро надмірною і встановив відшкодування в розмірі 35000 євро, і лише першому заявникові, а у справі Юрій Волков проти України №45872 19.12.2013 була встановлена Судом компенсація нематеріальної шкоди в розмірі 4500 євро, попри те, що заявник просив 30000 євро.

Крім того, вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно працює, вчинив кримінальне правопорушення з необережності.

Враховуючи викладені обставини, а також понесені потерпілою ОСОБА_4 фізичні та моральні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, стресі, фізичному болю, зміною звичного укладу життя, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню, а саме, в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 грн з ОСОБА_6 на користь потерпілої.

Згідно з довідкою НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області, витрати на проведення судової автотехнічної експертизи складають 686 грн 48 коп та підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 06.10.2021, а саме: автомобіль «Пежо» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 передати ТОВ «Автотехнікс» за належністю.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2021 накладено арешт на автомобіль Пежо» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автотехнікс», шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладені арешти на вищезазначене майно скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань про його обрання від учасників процесу не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з довідкою НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області, витрати на проведення судової автотехнічної експертизи складають 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 06.10.2021, а саме: автомобіль «Пежо» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 передати ТОВ «Автотехнікс» за належністю.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1