Справа № 490/1758/22
н/п 1-кп/490/335/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1758/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 07.06.2022 року, укладену між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020, відомості про яке внесено 24.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Центральне Снігурівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, раніше не судимої, з вищою освітою, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , яка на момент вчинення кримінального правопорушення проходила військову службу на посаді заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант»,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва на розгляді перебуває обвинувлаьний акт у кримінальному провадженні №0000020, відомості про яке внесено 24.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченного ч.5 ст.407 КК України.
Разом з тим, 16.06.2022 року у підготовчому судовому засіданні прокурор Миколаївської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіогу ОСОБА_3 заявила угоду про визнання винутості укладену 07 червня 2022 року між обвнуваченною ОСОБА_4 в присутності захинсика - ОСОБА_5 .
За умовами вказаної угоди, обвинуваченна ОСОБА_4 , беззастережно визнає себе винною у вчиненні кримінального правопрушеня, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Сторонами узгодженно, що при затвердженні угоди обвинуваченній ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.407 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, станом на 16.06.2022 року вона офіційно не працює, однак сплатити штраф готова за рахунок доходу чоловіка. Обвинуваченна показала суду, що 25.02.2022 року о 13:00 год., залишила військову частину, після чого евакуювала власних дітей до с.Воскресенське Миколаївської області, проте 07.03.2022 року змушенна була покинути Миколаївський гарнізон та направилась в Вінницьку область, до родочів чоловіка через відключення електроенкргії та водопостачання через повномаштабну збройну уагресію РФ проти Укріїни, де перебувала до 06.05.2022 року, після чого по виклику прокурора Миколаївської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону повернулася до військової чатини для допиту.

Також, обвинуваченна ОСОБА_4 зазначила, що їй було відомо про те, що відносно неї у військовій частині уповноваженним на те війсьвослужбовцем проводилося розслідування по факту самовільного залишення військової частини. ОСОБА_4 зазначила, що вона постійно була на зв`язку з керівництовом, та повідомляла про місце свого перебування. У власних показах, обвинуваченна ОСОБА_4 вказала, що всім жінкам військової частини в формі усного роз`яснення було дозволенно залишити війському частину до 14.03.2022 року для евакуації рідних. Проте зі спливом цього зазначеного терміну, обвинуваченна не повернулась.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала угоду та вказала,що угода укладенна відповідно до вимог КПК України, а права та обов`язки роз`ясненні обвинуваченній.
Обвинуваченна ОСОБА_4 угоді про визнання винуватості підтримала, та просила суд задовольнити угоду з визначеним покаранням.
Зхисник ОСОБА_5 півдтримав позицію своєї підзахинсої та просив суд задовольнити угоду.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості від 07.06.2022 року, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
У відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Згідно вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно положень ч. 1 ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний врахувати такі обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу для забезпечення швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявлені чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а також очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
При цьому, зазначені вище обставини, які прокурор зобов`язаний врахувати при вирішенні питання щодо можливості укладення угоди, якщо вони дійсно мають місце, відповідно до вимог ст.ст. 470, 472 КПК України, повинні знайти своє конкретизоване відображення безпосередньо у змісті угоди про визнання винуватості, як істотні для відповідного кримінального провадження, обставини.
Дослідивши дану угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор не врахував положення ст. 470 КПК України, а саме: при укладенні угоди не обґрунтував наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, а також не врахував очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, який не працює з моменту укладення вказаної угоди і по теперішній час, про що особисто зазначила в судовому засіданні, а тому не має доходу для виконання покарання, визначеного угодою зобов`язань,
Разом із тим, угода про визнання винуватості, крім зобов`язання ОСОБА_4 беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, не містить жодних інших зобов`язань. Існування якого-небудь суспільного інтересу щодо укладення даної угоди з тексту угоди не вбачається і прокурором не зазначено, враховуючи, що інкримінований обвинуваченій злочин відноситься до військових, в умовах запровадженого воєнного стану, а враховуючи особу обвинуваченої та її анкетні данні суду стало відомо, що ОСОБА_4 являється заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дана угода про визнання винуватості від 07.06.2022 року, укладена між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020, відомості про яке внесено 24.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не відповідає вимогамКПК України, а також інтересам суспільства, у зв`язку із чим затвердженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 315, 370-372, 468, 469, 473-474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 07.06.2022 року укладену між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020, відомості про яке внесено 24.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1