Справа № 761/6888/22
Провадження № 1-кс/761/4194/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 ,
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгорне, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів працюючого слесарем-сантехніком, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000878,
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000878.
Вказане клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000878 від 02.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

03.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

04.04.2022 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.05.2022 включно.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, та вказав, що метою продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Крім того, в обґрунтування продовження строків тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим в клопотанні зазначено перелік слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування.
При цьому, в клопотанні слідчим вказано, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилався на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу. Крім того зазначив, що ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір похилого віку та цивільну дружину, та є єдиним годувальником в сім`ї.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000878 від 02.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

03.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

04.04.2022 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.05.2022 включно.

Як зазначає в клопотанні слідчий, на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Таким чином, на думку слідчого, завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме:
- призначення та проведення судово-медичної експертизи, з метою визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_11 ;
- вилучення історії хвороби ОСОБА_11 у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17»;
- отримання висновків ряду призначених судово-медичних експертиз;
- проведення слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_12 ;
-виконання інших слідчих (розшукових) та процесуальні дії, без яких неможливо об`єктивно встановити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень;
- виконання вимог ст. 283, 290, 291 КПК України.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 01.05.2022, а для виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий, за погодженням з прокурором, просить суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, слідчий вказує про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має офіційного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків. Також підозрюваним не підтверджено місце його постійного проживання на території м. Києва, або Київської області, внаслідок чого останній може виїхати за межі міста Києва, у тому числі на непідконтрольну територію або перетнути державний кордон.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується слідчим тим, що підозрюваний в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі дадуть останньому можливість фізично та психологічно вплинути на потерпілого та свідків, що призведе до зміни показів вже допитаних осіб.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується слідчим тим, що з урахуванням того факту, що безпосередньо після конфліктної ситуації підозрюваний вжив заходів направлені на уникнення кримінальної відповідальності, а саме покинув місце вчинення кримінального правопорушення, змінив одяг та позбавився від забрудненого кров`ю потерпілого одягу та знаряддя вбивства, що свідчить про розуміння останнім ситуації та передбачення настання наслідків у вигляді затримання правоохоронними органами.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується слідчим тим, що підозрюваний не має офіційного джерела доходу.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказані обставини підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 02.04.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, довідкою про тілесні ушкодження від 02.04.2022, виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17», згідно з якою потерпілому ОСОБА_11 констатовано діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки, забійна рана голови, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив, що чоловік, який представлявся іменем ОСОБА_13 , із яким у ОСОБА_11 виникали конфлікти та суперечки, 02.04.2022 в приміщенні кухні в хостелі за адресою: АДРЕСА_3 ,наніс один удар молотком ОСОБА_11 у ліву частину голови, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у своєму допиті надав підтверджуючі свідчення, щодо показів потерпілого ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Аналіз наявних в матеріалах клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя, дослідивши документи долучені до клопотання, дійшов висновку, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Згідно постанови Європейського суду з прав людини від 13.03.2007 у справі «Кастравець проти Молдови», особа звинувачена в скоєні злочину повинна завжди звільнятися з під варти, якщо держава-відповідач не продемонструє, що є вагомі та достатні причини які виправдовують особу тримання її під вартою.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, а також його роль у вчиненні інкримінованого правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Слід зазначити, що слідчим суддею також не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 червня 2022 року включно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 22, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 червня 2022 року, включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 25 квітня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1