Справа № 461/3641/22
Провадження № 1-кс/461/2823/22
18.07.2022 року м.Львів
18 липня 2022 року слідчий відділу розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та подане одночасно із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи керівником ТзОВ «Регіон-Люкс», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 93, в період травня 2002 року, шляхом приховування об`єкту оподаткування умисно ухилився від сплати акцизного збору на суму 154 364 грн., чим порушив п.20 ст.7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», п.3 Порядку видачі та погашення податкових векселів, що підтверджують зобов`язання із сплати акцизного збору і видаються суб`єктам підприємницької діяльності у разі отримання спирту етилового неденатурованого, призначеного для призначення переробки на іншу підакцизну продукцію, затвердженого постановою КМУ від 27.02.1999 р., п 4.1 Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2001р.
ОСОБА_5 , протягом трьох робочих днів після отримання вищевказаного спирту не надав органу державної податкової служби вексель, авальований банком, або іншу банківську гарантію, яка підтверджує зобов`язання платника податків у термін 90 календарних днів, починаючи від дня видачі векселя, сплатити суму акцизного збору, та відповідно не сплатив у вище вказаний період часу акцизний збір за травень 2002 року в сумі 154 364 грн.
Таким чином ОСОБА_5 умисно ухилився від сплати акцизного, збору, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
08.10.2004р. було винесено постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Того ж дня ОСОБА_5 оголошено в розшук. Проведеними заходами не встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 .
30.11.2012р. ОСОБА_5 відповідно до ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру. Оскільки проведеними заходами не встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , останнього 08.10.2004р. оголошено в розшук, досудове розслідування зупинено.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося слідчими відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Львівській області. 24.09.2021р. першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 винесено постанову про визначення підслідності за слідчим управлінням ГУНП у Львівській області.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, оголошений в розшук, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких заходів, а тому виникла необхідність в обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З врахуванням вказаного, просить надати дозвіл на затримання підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , що входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, вимоги клопотання підтримав, просить таке задовольнити. Додатково пояснив, що оскільки місцезнаходження ОСОБА_5 є невідомим, повідомлення про підозру було скеровано за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 ,
Заслухавши пояснення прокурора на підтримання доводів клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Так, в порядку КПК України 1960 року, постановою слідчого СВ ГВПМ ДПІ у м.Львові від 07 серпня 2002 року порушено кримінальну справу за фактом ухилення службових осіб ТзОВ «Регіон-люкс», що зареєстроване по вул. Кульпарківській, 93 у м. Львові, від сплати акцизного збору за травень 2002 року в сумі 154364грн.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
За приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, з поміж іншого відносятьс я верховенство права та законність.
При цьому, останні передбачають, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави , а під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, в тому числі, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою . Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Згідно ч.1, 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Враховуючи вищевказані процесуальні норми, дозвіл на затримання особи з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливе лише щодо особи, яка у передбаченому Законом порядку набула статусу підозрюваного або обвинуваченого.
У заявленому клопотанні, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 30 листопада 2012 року було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Так, за положеннями ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За вимогами ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
За нормами Глави 11 КПК України, а саме ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Статтею 136 КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Всупереч вищевказаним нормам, слідчим та прокурором не надано достовірних та належних відомостей, що ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки відповідна розписка чи підпис про отримання повідомлення про підозру ОСОБА_5 в матеріалах клопотання відсутні, відомості про вручення під розписку повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї, чи особам, які з ним проживають, а також адміністрації за місцем роботи, для передачі ОСОБА_5 в матеріалах клопотання теж відсутні.
Покликання прокурора на той факт, що повідомлення про підозру скеровано за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 , слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки в матеріалах клопотання відсутні належні відомості того, що ОСОБА_5 проживає та/або зареєстрований за цією адресою. Факт вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 не перевірявся, відомості про те, що повідомлення про підозру вручено засобами поштового зв`язку, зокрема, що останній розписався за отримання відповідного листа теж відсутні.
В матеріалах клопотання відсутні будь-які інші належні та достовірні докази, що органом досудового розслідування та/або прокурором вжито достатніх заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру і викликів у спосіб та в порядку, що передбачений КПК України.
Щодо доведеності обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.212 КК України, а саме: як діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, раніше судимою за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах.
За вчинення даного кримінального правопорушення санкцією даної статті передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Поряд із тим, стороною обвинувачення не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_5 раніше застосовувався будь-який запобіжний захід, та з урахуванням положення п.1 ч.2 ст.183 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні обставини, які вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою.
Щодо переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування чи суду.
Так, в поданому клопотанні слідчий зазначає, що 08 жовтня 2004 року ОСОБА_5 оголошено в розшук. Однак, до клопотання постанови про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 не долучено та в матеріалах клопотання така відсутня. В матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості щодо перевірки місця проживання ОСОБА_5 .
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.7-9, 111, 136, 139, 188-190, 276-278, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено на оголошено о 10.00 год. 19.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1