Справа №589/648/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/452/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.07.2020 року вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку 3 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Прокурор просив скасувати вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2021 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з визначенням іспитового строку на 3 рокм, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. В іншій частині вирок залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумскої області від 22.07.2020 більш суворим за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання в виді позбавлення волі з випробуванням з визначенням іспитового строку - три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 2041 грн. 13 коп..

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважав, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення ОСОБА_7 покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначав, що відповідно до вимог ст..75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2021 року ОСОБА_7 призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України, що не відповідає вимогам ст.75 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції восени 2019 року в нічний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було, ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти відділення «Ощадбанку», яке розташоване на площі Свободи в м. Шостка, Сумської області, побачив біля лавки пакет, в якому знаходилось 299 патронів, які він вирішив привласнити, та таким чином придбав вищевказані патрони.

Після цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, знайдений на площі Свободи в м. Шостка, Сумської області пакет з патронами, переніс до місця свого фактичного проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де поклав його до шафи у своїй кімнаті та почав незаконно зберігати.?

В подальшому, 24.12.2019 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 (в межах кримінального провадження № 0000920, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України), де фактично мешкає ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 298 патронів калібром 7,62 мм., які є проміжними патронами зі сталевими сердечниками, які є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - автоматів Калашникова (АК, АКМ, АКМС) самозарядних карабінів Сімонова (СКС) та інших калібру 7,62x39 мм. та окремо один патрон калібром 7,62 мм., який є бойовим припасом та придатний для стрільби. Даний гвинтівковий патрон призначений до нарізної вогнепальної зброї - гвинтівок Мосіна, СВД, СВТ та інших калібру 7,62 мм. та виготовлений промисловим способом, які ОСОБА_7 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник адвокат ОСОБА_8 та прокурор були повідомлені належним чином.

До початку розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі його захисника, з аналогічною заявою до апеляційного суду звернувся і прокурор.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також те, що в апеляційній скарзі прокурора фактично не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого оскільки прокурор просить призначити більш мяке покарання ніж визначив суд першої інстанції, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині фактичних обставин кримінального провадження і правильність правової кваліфікації його дій ніким не оспорюються, тому висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є незаконним та підлягає зміні.

Так, відповідно до вимог ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

.

Відповідно до п. 1, п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винуватою у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог закону про кримінальну відповідальність й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, матеріальний стан, обставини, що стали причиною вчинення протиправних дій обвинуваченим, поведінку останнього після події, що сталася.

Як вбачається з оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумскої області від 22.07.2020 більш суворим за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання в виді позбавлення волі з випробуванням з визначенням іспитового строку - три роки. Відповідно до ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжкють покарання. У відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання: щире каяття, визнання ним своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Також судом першої інстанції обґрунтовано враховано особу обвинуваченого, позитивну характеристику, відсутність судимості (на момент вчинення інкримінованого діяння), перебування на його утриманні малолітньої дитини, офіційне працевлаштування.

Колегія суддів погоджується з тим, що враховуючи вищенаведені дані щодо особи підсудного, вчинення ним вперше злочинів, а також сукупність обставин, які пом`якшують покарання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без відбування покарання в виді позбавлення волі із встановленням необхідного та достатнього випробування на підставі ст. 75 КК України.

Однак, як слушно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 у виді 6 (шести) років позбавлення волі, та звільнив його від відбування на підставі ст.75 КК України, чи допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Так, санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, оскільки застосування ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання прокурором на оскаржується, тому колегія суддів вважає за можливе виправити допущені судом першої інстанції порушення закону, в частині призначення покарання, шляхом зміни вироку в цій частині, та пом`якшення строку покарання, як за ч.1 ст.263 КК України, так і при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки така зміна жодним чином не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з визначенням іспитового строку на 3 рокм, з покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4