Справа № 139/426/22
Провадження № 1-кп/139/21/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Синельниківського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 на підставі наказу МВС № 650 від 21 серпня 2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції», відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», статей 3, 6, 12 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», з 12 червня 2022 року перебуває на превентивному обліку у Могилів-Подільському РВП ГУНП у Вінницькій області як сімейний насильник. ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, систематично, протягом тривалого часу, а саме з 02 червня до 01 серпня 2022 року вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке виражається у словесних образах, принижені, залякуванні, що спричиняє нездатність захистити себе, психологічні страждання та розлади здоров`я у потерпілої, а також застосовує економічне насильство відносно своєї матері.

Зокрема, постановами суддів Мурованокуриловецького районного суду від 22 червня 2022 року та 09 серпня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_5 , що мали місце 02.06.2022 о 18 год. 20 хв., 04.06.2022 о 19 год. 00 хв., 06.06.2022 о 19 год. 20 хв., 08.06.2022 о 18 год. 30 хв., 12.06.2022 о 21 год., 29.07.2022 о 15 год., 30.07.2022 о 14 год., 31.07.2022 о 8 год. та 01.08.2022 о 14 год. 00 хв. Цими постановами щодо ОСОБА_3 було накладено адміністративні стягнення у виді 30 годин громадських робіт та у виді 15 діб адміністративного арешту.

Незважаючи на такі заходи впливу на ОСОБА_3 , належних висновків він не зробив та 02 серпня 2022 року, знаходячись у будинку своєї матері ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, знову вчинив відносно своєї матері насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї, погрозі фізичною розправою, чим завдав морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе та викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, а суду показав: Восени 2021 року він приїхав до своєї матері на зимовий період. Його дуже дратує її опіка над своїм братом і з цього приводу між ними часто виникають сварки. Так, дійсно його неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за те, що він ображав її нецензурними словами, не пускав до будинку і т.п. Останній раз 02 серпня 2022 року між ним і матір`ю знову виникла сварка через те, що вона понесла сніданок до свого брата, під час якої він ображав матір нецензурними словами, казав, що не пустить її до хати і т.п. Однак, з тих пір він пішов жити до свого знайомого і фактично з матір`ю не спілкується. Запевняє, що в майбутньому ніколи не ображатиме і не принижуватиме свою матір, він не буде з нею спілкуватися.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні 12 вересня 2022 року пояснила, що уже другу зиму до неї з Дніпропетровщини приїжджає її старший син. Однак, він пиячить, ніде не хоче працювати, і через це у них постійні сварки. Він видумав причину, ніби вона надто багато часу приділяє своєму брату. Але це не відповідає дійсності, хоча вона носить йому їсти, оскільки той проживає одиноко і має хворі ноги. Вона дуже зморилася від нарікань, образ і погроз ОСОБА_3 , він не впускає її до хати і т.п., а тому просить заборонити йому жити у неї і приходити до неї.
В це судове засідання потерпіла не з`явилася, подавши клопотання про закінчення розгляду справи без її участі та просила застосувати щодо обвинуваченого обмежувальні заходи (а.с. 35).
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також заяви обвинуваченого, завідсутності заперечень та сумнівів, враховуючи думку прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, потепрілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, вчинене діяння є нетяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем проживання у с. Виноградне характеризується як такий, що конфліктує з матір`ю (а.с. 44), що він не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра (а.с. 45).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше (а.с. 40). Обставин, які обтяжують покарання і які передбачені ст. 67 КК України, досудовим слідством та судом не встановлені.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 37-39) Могилів-Подільський РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і середній ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 50 КК України, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а також для попередження скоєння нових злочинів буде призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді арешту, але не у максимальних межах санкції інкримінованої частини статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України.

Як передбачають положення ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу. Частини 1 та 3 ст. 91-1 КК України встановлюють, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки; такі заходи, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, факт вчинення домашнього насильства у всіх його проявах відносно матері, особу обвинуваченого, з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми насильства, а також в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , слід застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені пунктами 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 місяці.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Речові докази у справі відсутні.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 2 ст. 76, пунктів 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи на строк 3 (три) місяці:
-заборонити перебувати в місці спільного проживання із ОСОБА_5 ;
-заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця, де ОСОБА_5 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, лікуванням чи з інших причин;
-заборонити листування, телефонні переговори із ОСОБА_5 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_3 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________________