У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1221/20
Провадження № 1-в/348/19/22

29 березня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області подання старшого інспектора Надвірнянського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківської області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

старший інспектор ОСОБА_3 ,
прокурор ОСОБА_5
встановив:
Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021 ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком два роки. Надвірнянський районний сектор філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківської області клопоче про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання, мотивуючи своє подання тим, що ОСОБА_4 неодноразово видавали направлення в центр зайнятості для працевлаштування, однак він до цього часу не працевлаштувався. 16.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання органу пробації щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_4 , однак він для себе належних висновків не зробив і тричі, після 16.11.2021, не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин. Також у ході судового розгляду старший інспектор сектору ОСОБА_3 подання підтримала і зазначила, що засуджений не має визначеного місця проживання, а тому отримати його характеристику орган пробації позбавлений можливості. Це ускладнює здійснення нагляду за даною особою.
Прокурор просив задовольнити подання.
Засуджений у судовому засіданні пояснив, що він за направленнями органу пробації з`являється періодично до центру зайнятості, від запропонованої роботи він не відмовлявся, однак, роботодавці відмовляють йому у принятті на роботу. Тому, з незалежних від нього причин він не має на даний час офіційної роботи, але має тимчавосі підробітки і злочинів не вчиняє. Він перебуває на замісній терапії і звернувся до цього лікаря коли хворів. У лікарні не лікувався, але у період хвороби на реєстрацію не з`явився. Один раз він переплутав дні реєстрації, але через день для реєстрації добровільно з`явився, без додаткових викликів та повідомлень. Що стосується останньої неявки, то так мала місце у період воєнного стану, він забирав племінника і відвіз до кордону.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи №09/2021, дійшов такого висновку.
Як встановлено судом, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021 ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком два роки.
Засудженого ОСОБА_4 було ознайомлено з обов`язками покладеними на нього судом та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: перший, третій вівторок кожного місяця. Крім цього, періодично коли засуджений невчасно з`являється на реєстрацію, орган пробації додатково роз`яснює йому порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як зазначила працівник органу пробації, що підтверджується також матеріалами особової справи засудженого, він злочинів не вчиняв до адміністративної відповідальності не був притягнений. Мало місце неналежне виконання засудженим покладених на нього обов`язків.
У ході судового розгляду встановлено, що засуджений не має визначеного місця проживання, відповідно не має і сімейного лікаря. Коли його стан здоров`я погіршується він звертається до лікаря у якого проходить замісну терапію. Обов`язок з`являтися для реєстрації до органу пробації намагається виконувати. Якщо вчасно не з`явився, то після цього без додаткового нагадування з`являється до органу пробації у інший день та повідомляє про причини неявки. Крім цього, на даний час на всій території України введено режим воєнного стану, що теж суттєво впливає на виконання обов`язків покладених на засудженого вироком суду. Що стосується обов`язку працевлаштуватися, то судом встановлено, що засуджений виконує всі дії для виконання вказаного обов`язку, однак, досі не працевлаштований з незалежних від нього причин.
Таким чином, у ході судового розгляду справи не доведено обставини невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього вироком суду, факт умисного ухилення засудженого від відбування покарання та умисного порушення ним умов призначеного випробування, оскільки причини наведені засудженим суд визнає поважними.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Пунктом 3 частини 2 ст.539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5,8,9,13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Сам факт неналежного виконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання, а тому в задоволенні вказаного подання слід відмовити.
Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,
постановив:
В задоволенні подання старшого інспектора Надвірнянського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківської області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через суд, який ухвалив оскаржувану ухвалу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1