Справа № 145/892/21
ВИРОК
Іменем України
26 вересня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000090 від 12.05.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Вінницького району (Тиврівського району) Вінницької області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, працюючого автослюсарем в «Вінниця Бош-сервіс», одруженого, раніш судимого:

18.09.2013 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки;

31.12.2015 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

17.10.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно о 14:00 год. 18.04.2021, маючи умисел спрямований на незаконне збагачення та таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, перебуваючи в м. Гнівань, Вінницького району (Тиврівського району) Вінницької області, підійшов до підсобного приміщення, яким користується ОСОБА_5 , що знаходиться на території гаражного кооперативу, що по АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливим мотивом та метою, шляхом зняття незамкнутого навісного замка та відкриття вхідних дверей, проник до вищевказаного підсобного приміщення, де зберігалися матеріальні цінності, звідки вчинив крадіжку 6 пінополістирольних плит марки «Ansergiob» серії «EPS 30» (10000х500х100 мм), ринкова вартість яких станом на 18.04.2021, згідно з висновком експерта № 3074-3076/21-21 від 21.05.2021 становить 284,58 грн., пилососа марки «Ракета 12-А» ринкова вартість якого станом на 18.04.2021, згідно з висновком експерта № 3074-3076/21-21 від 21.05.2021 становить 213,50 грн., та електричного вентилятора марки «DELFA» моделі «DSF 1603» ринкова вартість якого станом на 18.04.2021, згідно з висновком експерта № 3074-3076/21-21 від 21.05.2021 становить 302, 70 грн..

Після вчиненого злочину ОСОБА_4 залишив місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 800,78 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Суду показав, що 18.04.2021 року о 14:00 год. він приїхав до гаражного кооперативу по вул. Промисловій в м. Гнівань своїм транспортним засобом та став на території кооперативу, щоб почекати друга. Під час цього, він побачив поряд гараж, який був не закритий на замок. Він підійшов до гаража, відкрив двері та вчинив з нього крадіжку шести пінополістирольних плит, пилососу та електричного вентилятору. Дане майно він завіз до себе і коли до нього прийшли працівники поліції він відразу зізнався у скоєному та видав викрадене майно, окрім вентилятора, який не працював та він його викинув. Про скоєне жалкує та просить суворо його не карати.

За згодою обвинуваченого, прокурора, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, матеріальний стан обвинуваченого, який на час вчинення злочину не працював, те, що за місцем проживання ОСОБА_4 негативної характеристики не має, є раніш судимим за злочини проти власності.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно досудової доповіді Вінницького РВ № 1 ДУ «Центр пробації» ФДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити середнього рівня небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , не потребує ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України, що на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, що становлять загальну суму 1 029,66 грн, згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, знявши арешт накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.05.2021 року.

Запобіжний захід до набарання вироком законної сили не обирається.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу засудженому не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 1 029,66 грн.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницької області, а саме: 6 (шість) пінополістирольних плит та пилососа марки «Раеета-12А» в корпусі сіро-білого кольору, знявши арешт накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.05.2021 року - повернути у повне розпорядження ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1