ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 1-кп/362/68/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2022 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області:
за головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000074 від 21.03.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштечки, Жашківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чернухіно, Перевальського району, Луганської області, українця, громадянина України, , що має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі поєднаної з вимаганням,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

До суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 надійшло клопотання про заміну запобіжного заходу та повернення застави, в якому він просить замінити запобіжний захід ОСОБА_7 із застави на особисте зобов`язання. Повернути застоводавцю, ОСОБА_10 , заставу в розмірі 243 600 грн., визначену ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі №11-кс/796/1182/2015.

Вказуючи на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі №11-кс/796/1182/2015 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2015 року було скасовано та ухвалено застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 мінімальних заробітних плат, що становить 243 600 грн. та покладенням, у разі внесення застави, на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

08.05.2015 року дружиною ОСОБА_7 - ОСОБА_10 було внесено за нього заставу в розмірі 243 600 грн. 12.05.2015 року ОСОБА_7 було звільнено з-під варти він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2015 року строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків було продовжено до 15.08.2015 року.

04.08.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. При цьому прокурор не подав клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 . В подальшому, а ні в Фастівському міськрайонному суді Київської області, і ні у Васильківському міськрайонному суді Київської області, сторона обвинувачення не зверталась із клопотанням про покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 клопотання підтримали просили його задовольнити. Надати доручення на представлення інтересів застоводавця, ОСОБА_10 захисник обвинуваченого не може, оскільки в нього вони відсутні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволенні клопотання, оскільки у нас стадія дослідження доказів, а ні розгляду клопотань, а по друге з яких підстав виступає захисник від імені застоводавця.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечували щодо клопотання.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі №11-кс/796/1182/2015 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2015 року було скасовано та ухвалено застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 мінімальних заробітних плат, що становить 243 600 грн. та покладенням, у разі внесення застави, на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно Квитанції №5 від 08.05.2015 року, було внесено ОСОБА_10 за ОСОБА_7 заставу згідно зазначеної ухвали суду.

Правова позиція щодо питань, пов`язаних з заставою, та недостатньо врегульованих КПК, висловлена у п. 3 Пленуму Верховного Суду України № 6 від 26.03.1999 року «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу». Оскільки порядок прийняття рішень щодо можливості повернення застави з ініціативи заставодавця законом не врегульовано, суд при розгляді та вирішенні цього питання повинен керуватися загальними нормами КПК, які регулюють порядок розгляду питань, що виникають під час перебування справи у провадженні суду першої інстанції, та порядок прийняття рішень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заставу було внесено ОСОБА_10 з моменту внесення застави за ОСОБА_7 щодо нього почав діяти запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями ч. 1 ст. 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави у разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Законом не встановлено прямої заборони заставодавцю відмовитись від обов`язків щодо обвинуваченого. Навпаки, КПК України зобов`язує суд при виникненні певних обставин вирішувати питання про доцільність обрання, скасування або зміну запобіжного заходу, а ч. 11 ст. 182 КПК України визначено: застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про можливість зміни запобіжного заходу, суд виходить з того, чи обґрунтовується така зміна потребами судового розгляду. Крім того суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який наголошує, що запобіжний захід має задовольняти вимогу пропорційності, бути необхідним для забезпечення присутності особи в суді, але з урахуванням того чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї мети.

На цій стадії судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 діють обов`язки, визначені ч. 7 ст. 42 КПК України, зокрема: прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд; підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду.

Суд констатує, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави є достатньо дієвим і в цілому забезпечує виконання обов`язків, покладених на нього Законом. Окрім того, що цей запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, він не є обтяжливим для нього, не занадто обмежує його права і свободи.

Таким чином, заявлене стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню, як і повернення застави заставодавцю, оскільки із вказаним клопотанням сам заставодавець ОСОБА_10 до суду не зверталася, а захисник не уповноважений на представлення її в суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 331, 350 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу та повернення застави відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає
Повний текст ухвали оголошено 30.05.2022 року.
Головуючий суддя ОСОБА_11
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3