Справа№ 938/418/22
Судове провадження № 1-кп/938/95/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000053 від 18.07.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 246 КК України

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.
Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.
У середині червня 2022 року ОСОБА_4 з метою вчинення незаконної порубки дерев направився в лісовий масив Верховинського районного лісгоспу, який розташований в адміністративних межах села Волова присілок Центр, Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області. Перебуваючи в лісовому масиві кварталу № 22, виділ № 64 (експлуатаційні ліси), що не входить до природно-заповідного фонду Верховинського лісництва Верховинського районного лісгоспу, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконну порубку лісу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи так діяти, самовільно, без відповідного дозволу (лісорубного квитка, ордера), виданого уповноваженим органом, за допомогою власної бензопили іноземного виробництва, вчинив незаконну порубку лісу, а саме трьох сироростучих дерев породи ялина загальною кубомасою 3,27 м3.

Внаслідок незаконної порубки ОСОБА_4 трьох сироростучих дерев породи ялина загальною кубомасою 3,27 м3, відповідно до проведеної судової інженерно-екологічної експертизи від 17.08.2022, заподіяно істотну шкоду на загальну суму 34 342,86 (тридцять чотири тисячі триста сорок дві гривні вісімдесят шість копійок).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що розкаюється у вчиненному, просив його суворо не карати. При цьому пояснив, що він дійсно в середині червня 2022 року, не маючи спеціального дозволу, вчинив за допомогою власної бензопили порубку трьох сироростучих дерев породи ялина. Цивільний позов на суму 34342,86 гривень визнає повністю, просив його суворо не карати, призначивши йому покарання у виді мінімального розміру штрафу. Також зазначив, що бензопилу, якою зрізав дерева, продав, а зрізану деревину використав у господарських цілях.
Представник потерпілого Верховинської селищної ради ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати дану справу в її відсутності, просить обвинуваченого карати не суворо, цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах селищної ради, задоволити в повному розмір (а.с.56).
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю, то не заперечував щодо того, щоб не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази, подавши письмову заяву з цього приводу, зазначивши, що його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с. 59).
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, в суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються витра на експертизу.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (а.с.4).
Як вбачається з обвинувального акта, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено (а.с.4).
Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 61), його місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий (а.с.62-63, 72-74), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради» не знаходиться (а.с.68), нейтрально характеризується за місцем проживання(а.с.69).
Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 03.10.2022 року ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства ( у тому числі для окремих осіб) середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.50-55).
У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст.246 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на середину червня 2022 року) незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, що заподіяли істотну шкоду, карається штрафом від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 246 КК України, обравши одне з альтернативних покарань, передбачених у санкції цієї статті КК України.
Також суд враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи, що в судовому засіданні обвинувачений просив призначити йому покарання у виді мінімального розміру штрафу, що становить 17 тисяч гривень, вказавши, що він розуміє, що, крім штрафу, повинен також сплатити судові витрати за проведення експертизи та відшкодувати шкоду, завдану злочином, прокурор не заперечував щодо призначення обвинуваченому саме такого покарання, то суд погоджується з цим.
У даній справі прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Верховинської селищної ради до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в сумі 34342,86 гривень Одночасно прокурор у судовому засіданні долучив лист Верховинської селищної ради від 30.08.2022 року №2118/04-36/10 (а.с.79), в якому орган місцевого самоврядування просить прокуратуру заявити такий позов, оскільки в ради немає такої можливості.
Згідно зі ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд, дослідивши заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню в повному розмірі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.
Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує щодо стягнення судових витрат, долю речових доказів.
Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 4 530,48 грн. (а.с. 5, 75), а саме за судову інженерно-екологічну експертизу (висновок експерта №2272/22-28 від 17.08.2022 року).
Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У кримінальному провадженні на майно арешт не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволити.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської (, КОАТУУ: Державний класифікатор об`єктів адміністративно-територіального устрою України: , р/р UA0009622) шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 34 342 ( тридцять чотири тисячі триста сорок дві) гривні 86 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави 4 530 ( чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень та 48 копійок витрат на проведення судової експертизи.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_7