ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/2062/21 Номер провадження 11-кп/814/619/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000315, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:1) 18.12.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 2) 10.12.2013 Червонозадським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 3) 24.12.2013Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 4) 27.12.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 5) 17.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186,ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяць позбавлення волі; 6) 26.04.2017 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 7) 28.12.2018 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлений волі, звільнений по відбуттю строку покарання 01.10.2019, визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вказано строк відбування покарання рахувати з 03.06.2021.

Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.03.2021. по 06.05.2021.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

Звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України 45 400 грн., які внесені в якості застави ОСОБА_9 відповідно до ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2021.

Згідно з вироком суду, 05.03.2021 приблизно о 11.10 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому йому ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_10 поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Так, з метою реалізації свого злочинного наміру, 05.03.2021 року, приблизно о 11 год. 15 хв., ОСОБА_7 наздогнав потерпілу ОСОБА_10 , та діючи умисно, відкрито, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, підійшовши до ОСОБА_10 зі спини, схопив двома руками за мочки обох вух потерпілу та коли остання повернулась до нього обличчям зірвав двома руками з мочок обох вух сережки, виконані зі сплаву золота 585 проби вагою 1,12 грам, як брухту золота, вартість яких згідно судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/5429-ТВ від 11.03.2021 склала 983 грн. 21 коп.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи від 10.03.2021 № 09/413 С/2021 у вигляді садна та поверхневої забійної рани на голові, що по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, (згідно п.п. 2.3.2. «б» п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17.01.1995року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Після чого, ОСОБА_7 , не реагуючи на численні прохання потерпілої ОСОБА_10 повернути належне їй майно, розуміючи відкритість власних дій та обізнаність про це потерпілої, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на вище вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить прийняти рішення про повернення застави його матері в сумі 45 400 гривень, у зв`язку з тим, що місцевим судом прийнято рішення про відмову в повернення застави.

Адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить змінити вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 в частині звернення в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України 45400 грн., які внесені в якості застави ОСОБА_9 відповідно до ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2021 та повернути заставу заставодавцю.

Вказує, що місцевий суд прийшов до висновку про звернення внесеної застави в дохід держави у зв`язку з тим, що його було взято під варту в рамках іншого кримінального провадження на підставі ухвали слідчого суддіДзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2021 ЄРДР № 200000566 та згідно обвинувального акту за цим провадженням, який було направлено до суду, обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочинів, які мали місце 14, 22 та 29 травня 2021 року, тобто під час перебування обвинуваченого під заставою і вказав, що тим самим заставодавець не забезпечив належну поведінку обвинуваченого оскільки останній не з`явився в судове засідання у зв`язку з взяттям його під варту в іншому кримінальному провадженні.

Вказує, що обвинувачений дійсно не з`явився в судове засідання у зв`язку з взяттям його під варту в іншому кримінальному провадженні за наслідками розгляду якого вина особи ще не встановлена та не ухвалений вирок суду, який би набрав законної сили. Тобто, суд фактично встановив вину особи в іншому кримінальному провадженні, оскільки дійшов висновку про незабезпечення заставодацем належної поведінки обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.
До суду апеляційної інстанції захисник та обвинувачений ОСОБА_7 не з`явилися, захисник звернулася із заявою про розгляд апеляційної скарги без участі. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , не у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, є правильними, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Поміж тим, обвинувачений та його захисник стверджують, що районним судом помилково звернуто заставу в дохід держави, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2021 у підготовчому судовому засіданні відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03.07.2021 із визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_7 підлягав звільненню з-під варти. У разі внесення застави, на ОСОБА_7 було покладено обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Цією ж ухвалою кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 призначено до розгляду на 08.06.2021.

Аналогічний запобіжний захід застосовувався до ОСОБА_7 і на стадії досудового розслідування на підставі ухвали слідчої судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2021.

Матеріали справи свідчать, що 06.05.2021 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області надійшли кошти в розмірі 45 400 грн. з призначенням платежу застава згідно ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.03.2021 року відносно ОСОБА_7 від ОСОБА_9 (а.м.п. 40).

Згідно з повідомленням ДУ «Харківській слідчий ізолятор» від 07.05.2021, ОСОБА_7 було звільнено 06.05.2021 у зв`язку із внесенням застави (а.м.п. 41).

Відповідно до розписки, складеної 06.05.2021 адміністрацією ДУ «Харківський слідчий ізолятор» роз`яснено ОСОБА_9 у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, за яку нею внесено заставу, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпеченням належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання обов`язків, що передбачені вимогами ст. 194 КПК України, зазначених в ухвалі суду. Також роз`яснено, що у разі неприбуття особи, за яку внесено заставу, за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлення про причини її неявки, а також у випадку порушення інших покладених на неї обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як було встановлено районним судом, в судове засідання 08.06.2021 в приміщення Фрунзенського районного суду м. Харкова обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку із взяттям під варту в рамках іншого кримінального провадження № 200000566 від 15.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2021, що пов`язане із вчиненням кримінальних правопорушень ОСОБА_7 14, 22, 29 травня 2021 року, тобто під час перебування обвинуваченого під заставою.

З огляду на це, суд дійшов висновку що збоку заставодавця ОСОБА_9 не було забезпечено належної поведінки обвинуваченого та дотримання покладених на нього обов`язків, а розцінювати з поважної причини неявку ОСОБА_7 в судове засідання в зв`язку з взяттям під варту за новим обвинуваченням не надається можливим.

Згідно зі ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК).

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків (ч. 3 ст. 182 КПК).

З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави ( ч. 6 ст. 182 КПК).

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК).

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Отже з наведеного слідує, що умовою для звернення застави в дохід держави є підтвердження факту невиконання покладених на обвинуваченого та заставодавця обов`язків визначених ухвалою суду, в тому числі неявка за викликом до суду без поважних.

Однак, оскільки ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання 08.06.2021 у зв`язку із взяттям під варту в межах іншого кримінального провадження, тобто з причин що не залежали від його волі, така неявка не може вважатися порушенням покладених на нього обов`язків.

З цих же підстав і заставодавець ОСОБА_9 не могла забезпечити явку до суду обвинуваченого ОСОБА_7 в визначену дату та час.

Помилковим є ствердження, що вчинення кримінального правопорушення під час застосування застави є невиконання покладених обов`язків, оскільки така обставина лише може свідчити про те, що обраний запобіжний захід не зміг перешкодити запобігти існуючому ризику.

При цьому, застава фактично покликана спонукати особу виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, та які у відповідності до вказаної статті можуть бути покладенні за рішенням суду:

-прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади;

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

-не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

-пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

-докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Даний перелік є вичерпним, та районним судом не наведено жодних інших підстав, які б свідчили на користь прийняття рішення про звернення застави в дохід держави.

За таких обставин, апеляційні скарги підлягають задоволенню, а вирок районного суду зміні в частині звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 376 ,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 задовольнити, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині звернення застави в дохід держави.

Повернути заставу в розмірі 45 400 грн. заставодавцю ОСОБА_9 , внесену згідно ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2021 по кримінальному провадженню № 0000315 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4