Справа № 216/2376/22
провадження 1-кс/216/1203/22
УХВАЛА
іменем України

12 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:
у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000756 від 12.07.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: 17.12.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі та конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за два. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.12.2020 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 05.02.2016 по день вступу вироку у законну силу, 09.02.2021 звільнений по відбуттю строку покарання, який без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
12.08.2022 року до Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000756 від 12.07.2022, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту його затримання.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000756 від 12.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_7 запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 , з яким підтримував дружні стосунки, та ОСОБА_9 , вчинити розбійний напад на ОСОБА_10 за місцем мешкання останнього в квартирі АДРЕСА_2 , будучи обізнаним про матеріальне становище ОСОБА_10 (рід його заняття та умови зберігання готівкових коштів в іноземній валюті в особливо великому розмірі без спеціального сховища та охорони), на що останні дали свою згоду.
Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою підготовки до вчинення розбійного нападу та полегшення вчинення злочину для укриття свого обличчя та виключення ймовірності бути впізнаними потерпілим та ймовірними свідками та очевидцями підготували для укриття свого обличчя захисні маски, а також перчатки та будівельні стяжки.
Далі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 12.07.2022 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, маючи при собі заздалегідь приготовлені знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, будучи одягнені в заздалегідь підготовлені захисні маски, представившись працівниками газової служби, дочекались доки власник житла ОСОБА_10 , який перебував в той період часу вдома один, відчинить двері до квартири та вийде на поріг. Після того, як ОСОБА_10 відчинив двері, ОСОБА_7 , рукою із застосуванням сили штовхнув останнього вглиб квартири, чим дав можливість ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , швидко зачинити за собою двері квартири, таким чином спільно проникли до квартири АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_7 наніс декілька ударів ОСОБА_10 в обличчя та, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , зв`язали ОСОБА_10 руки будівельними стяжками та за допомогою фізичної сили вклали його на підлогу коридору.
ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , почали наносити удари в область голови, обличчя, діафрагми нижньої щелепи, шиї, грудної клітини, передньої черевної стінки, лівого плеча потерпілого, причинивши таким чином потерпілому ОСОБА_10 фізичний біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, при цьому висловлюючи словесні погрози застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося в демонстрації ОСОБА_7 ножа, та погрозі його застосування, вимагали від потерпілого ОСОБА_10 слухатися їх та не кричати. Таким чином потерпілий ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи фізичну та кількісну перевагу нападників, не став чинити будь-який опір нападникам, та, перебуваючи у зв`язаному стані, не мав можливості покликати на допомогу.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , із застосуванням сили провели ОСОБА_10 до спальної кімнати вказаної квартири, продовжуючи висловлювати словесні погрози про застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося в періодичному одяганні на голову ОСОБА_10 поліетиленового пакету чорного кольору та демонструванні ОСОБА_7 ножа та висловленні на адресу ОСОБА_10 словесних погроз його застосування, приставляючи його до вуха потерпілого, остаточно подавили волю потерпілого ОСОБА_10 до вчинення опору, який, злякавшись та побоюючись за своє життя та здоров`я, в умовах обстановки вчиненого розбійного нападу, сприймаючи словесні погрози реально, мовчки перебував в спальній кімнаті, сидячи на дивані.
ОСОБА_7 перебував поряд з потерпілим ОСОБА_10 та забезпечував безпеку скоєння злочину з метою виключення здійснення опору з боку потерпілого та виклику ним допомоги, при цьому вимагав від ОСОБА_10 вказати місця у квартирі, де зберігаються грошові кошти, а ОСОБА_8 із ОСОБА_9 одночасно обшукували приміщення квартири АДРЕСА_2 .
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 відшукали та спільно заволоділи належними потерпілому ОСОБА_10 грошовими коштами в особливо великому розмірі загальною сумою 195 000 доларів США, які зберігались в двох окремих місцях квартири сумами 5 000 доларів США та 190 000 доларів США купюрами номіналом по «100», «50», «10» доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.07.2022 складає 5 704 705 грн. 50 коп.), та мобільним телефоном марки «Apple» моделі Iphone 7 32GB Black (MN8X2FS) imei НОМЕР_1 , вартістю 4189 гривень з встановленою в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_2 » (сім карта для потерпілого матеріальної цінності не несе).
Надалі з метою виключення можливості виклику потерпілим ОСОБА_10 допомоги ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зв`язали ОСОБА_10 по рукам і ногам липкою стрічкою та будівельними стяжками, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 5 708 894 гривень 50 коп., що в 7136 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великий розмір, а також моральну шкоду та тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 916 від 13.07.2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, ОСОБА_7 , незаконно придбав пістолет чорного кольору «EKOL P29 Rev. II», який в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , включно до 10.08.2022.
10.08.2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 в ході якого було виявлено пістолет чорного кольору, який згідно з висновком експерта №19/104-22/23846-БЛ від 10.08.2022 є вогнепальною зброєю короткоствольним гдадкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета «EKOL P29 Rev. II» калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини (серійний номер EPRi2-18120238), шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушення газовідвідного отвору. Конструкція пістолета дозволяє робити постріли сигнальними (шумовими), газовими патронами, спорядженими снарядами «несмертельної» дії калібру 9 мм Р.А., а також снарядами, що складаються з сигнального (шумового) патрона в патроннику, і круглої кулі зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6 мм. При проведенні пострілів методом роздільного заряджання забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з наданого пістолету снарядів (куль). Пістолет для проведення пострілів придатний.
Крім цього, ОСОБА_7 незаконно придбав з метою збуту невстановлену кількість пакетиків з фіксуючими стрічками, які містять психотропну речовину, після чого, усвідомлюючи, що кристалічні речовини, що знаходяться у придбаних ним пакетиках, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, у в невстановлений спосіб перемістив до себе дому, а саме за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати їх з метою подальшого збуту іншим особам.
10.08.2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 в ході якого було виявлено та вилучено 52 прозорих полімерних пакетиків з фіксуючими стрічками, які містять речовину кристалічного походження, ззовні схожу на психотропну.
З числа вилучених пакетиків з речовинами на теперішній час досліджено один довільно відібраний.
Згідно з висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/104-22/23843-НЗПРАП від 10.08.2022 речовина масою 0,0234 г містить метамфетамін. Метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині складає 0,0182 г, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав за адресою свого мешкання з метою збуту.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурори посилались на обґрунтованість підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурори подане клопотання в судовому засіданні підтримали, просять клопотання задовольнити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник у судовому засіданні зазначив, що за узгодженою із ОСОБА_7 позицією, проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю. Послався на необґрунтованість підозри, а саме: зазначив, що пістолет та наркотчні засоби були підкинуті на місце проведення обшуку працівниками поліції, доказів того, що вказані речі належать саме ОСОБА_7 до клопотання не долучено, отже вищезазначені речі можуть належати особі, яка раніше проживала у вказаній квартирі та на теперішній час померла. Щодо повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України захисник зазначив, що на його думку не вірно визначена кваліфікація кримінального правопорушення та його підзахисний не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Також звернув увагу слідчого судді на те, що під час проведення обшуку та пред`явлення особи для впізнання, стороною обвинувачення були допущені грубі процесуальні порушення, докази були зібрані слідчими та прокурорами не наділеними повноваженнями в рамках даного кримінального провадження. Також сторона захисту посилалась на недоведеність та необгрунтованість ризиків, на які вказує сторона обвинувачення. Так, на думку захисника, ризики носять теоретичний характер, зокрема незаконний вплив на потерпілого, свідків іншого підозрюваного (обвинуваченого), експерта, спеціаліста спростовується тим, що до затримання ОСОБА_7 ні хто з вказаних осіб про тиск не повідомляв, підозрюваний обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 386 КК України, всі слідчі, розшукові дії проведені, що на думку захисту невілює вказані ризики.
Вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю буде достатньо для забезпеченні належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та запобігання ризикам на які посилається прокурор.
Підозрюваний підтримав свого захисника, зазначив, що з повідомленням про підозру не згоден. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що фізичний та психологічний тиск на нього не здійснювався, час затримання зазначений у протоколі відповідає дійсності, повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками було вручене у передбачений Законом строк.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000756 від 12.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

10.08.2022 о 09-39 годині ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

10.08.2022 о 19-30 годині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопрушення;
- протоколи допитів свідків,
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 та стенограма до протоколу, додаткові протоколи допитів потерпілого;
- висновок судово-медичної експертизи №916 від 13.07.2022 року згідно якої виявлені ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
- протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання;
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 ,
- висновок балістичної експертизи № СЕ-19/104-22/23846-БЛ від 10.08.2022;
- висновок експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/104-22/23843-НЗПРАП від 10.08.2022;
- протокол обшуку від 10.08.2022 за місцем мешкання ОСОБА_7 .
Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Доводи сторони захисту яка одночасно заявляє про неправильність кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України та про непричетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення, є взаємовиключними, так само як і одночасні твердження, що наркотичні засоби та вогнепальна зброя була «підкинута» працівниками поліції та могла належити попередньому власнику квартири, якій помер. Такі суперечливі версії не здатні створити у незалежного спостерігача обґрунтованого сумніву.
Посилання сторони захисту щодо здійснення обшуку слідчим, який не мав на це повноважень, спростовується копією постанови про зміну групи слідчих від 09.08.2022 року.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою
Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що підозрюваний не працює, офіційно не одружений, проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 , має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий за вчинення корисливих тяжких злочинів.
Слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого та тяжких злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я людини, що у відповідності до ст. 3 Конституції України є однією із найвищих соціальних цінностей в Україні.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Одночасно слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_14 25.02.2014 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 187 КК України, але після закінчення міри запобіжного заходу з 20.05.2014 року знаходився у розшуку, як особа, яка переховується від суду. Таким чином попередня неналежна процесуальна поведінка підозрюваного значно збільшує ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного (обвинуваченого), експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_7 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатись анкетні дані свідків, експертів, спеціалістів та їх місце мешкання, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може здійснити на них незаконний вплив.
Посилання сторони захисту на те, що жоден з вказаних осіб не заявляв про тиск на нього слідчий суддя не бере до уваги, оскільки до затримання ОСОБА_7 не мав процесуального статусу та не був обізнаний про хід досудового розслідування.
Окрім того, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме змогу безперешкодно спілкуватись з потерпілим, оскільки напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 відбувся за місцем мешкання останнього та перебуваючи на волі може здійснювати на нього тиск, таким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.
Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних (обвинувачених), експертів та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочинів у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжного заходу у зв`язку з наявністю вищезазначених ризиків та обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень.
Слідчим суддею вивчалась можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак, скоєння ОСОБА_7 , особливо тяжкого та тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше засуджений, дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, підозрюваних, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про ризики передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, домашній арешт не запобігає ризикам, оскільки підозрюваний матиме доступ до засобів електронного та стільникового зв`язку за допомогою яких можуть бути здійснені погрози, а також враховуючи те, що кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_7 скоєні групою осіб, слідчий суддя вважає, що існує ризик залучення інших осіб для тиску.

Зазначені обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та з урахуванням особи підозрюваного та обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий суддя не визначає розміру застави.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 184, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на строк до 08.10.2022 року.
Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про взяття під варту останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Встановити строк дії ухвали до 08.10.2022 року включно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1