У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001726, погоджене з прокурором, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України,-
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001726 від 13.12.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2021 року в період часу з 02:00 год. по 04:00 год. ОСОБА_5 , шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_2 , знаючи, що в будинку проживає тільки одна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо відключивши подачу електропостачання струму до будинку, пройшов по коридору до спальної кімнати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення смерті ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство з корисливих мотивів наніс заздалегідь заготовленим колюче ріжучим предметом удар в область обличчя, а саме переносиці, спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шийного відділу спинного мозку, від якого остання відразу померла місці події. Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи обшукувати та нишпорити по кімнатам будинку потерпілої, де знайшов та заволодів банківською карткою з чіпом голубувато-синього кольору «CSOB» VISA, номер картки НОМЕР_1 , виготовлена 06.2020 на ім`я ОСОБА_9 ; медаллю з надписом СССР «ВЕТЕРАН ТРУДА» «ЗА ДОЛГОЛЕТНИЙ ДОБРОСОВЕСТНЫЙ ТРУД», яка обгорнута стрічкою світлого кольору з трьома червоними смужками, золотим браслетом, грошовими коштами в сумі 500 грн. та мобільним телефоном, марка та модель якого на даний час встановлюється. Після чого покинув місце злочину.

За таких обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, 13 грудня 2021 року в період часу з 02:00 год. по 04:00 год. ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_2 , знаючи, що в будинку проживає тільки одна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо відключивши подачу електропостачання струму до будинку, пройшов по коридору до спальної кімнати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до потерпілої та розпочав напад на неї, а саме наніс заздалегідь заготовленим колюче ріжучим предметом удар в область обличчя, а саме переносиці, в наслідок чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шийного відділу спинного мозку, яка внаслідок тілесних ушкоджень померла.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном почав обшукувати та нишпорити по кімнатам будинку потерпілої, де знайшов та заволодів банківською карткою з чіпом голубувато-синього кольору «CSOB» VISA, номер картки НОМЕР_1 , виготовлена 06.2020 на ім`я ОСОБА_9 ; медаллю з надписом СССР «ВЕТЕРАН ТРУДА» «ЗА ДОЛГОЛЕТНИЙ ДОБРОСОВЕСТНЫЙ ТРУД», яка обгорнута стрічкою світлого кольору з трьома червоними смужками, золотим браслетом, грошовими коштами в сумі 500 грн. та мобільним телефоном, марка та модель якого на даний час встановлюється. Після чого покинув місце злочину.

За таких обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

15.12.2021 року громадянина ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті особі вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

16.12.2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 00 год. 20 хв. 13.02.2022 року.

08.02.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 15.06.2022 р.

08.02.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 05.04.2022 р.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 13.12.2021, протоколом проведення обшуку від 15.12.2021за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , протоколом допиту потерпілого від 14.12.2021, ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого від 15.12.2021, ОСОБА_11 , протоколом огляду предметів від 15.12.2021 за участі потерпілого ОСОБА_11 , лікарським свідоцтвом про смерть №720 від 14.12.2021.

Крім цього, проведеною судово-медичною експертизою (висновок експерта №692) встановлено, що смерть громадянки ОСОБА_8 настала внаслідок комбінованої травми голови, закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдальних крововиливів, проникаючого колото-різаного поранення голови, на рівні носа з ушкодженням хрящів та кісток носа, сошняка, решіткової кістки, тіла клиновидної кістки, основної пазухи тіла клиновидної кістки, турецького сідла, гіпофізарної ямки та гіпофіза, з розвитком травматичного шоку.

Зокрема, при проведенні судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 виявлені ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення голови на рівні спинки носа з ушкодженням, кісток та хрящів носа, решіткової кістки, сошника, тіла клиновидної кістки, турецького сідла, гіпофіза. Вказані тілесні ушкодження, а також гематоми повік обох очей, крововиливи у склери обох очей виникли від дії гострого колюче-ріжучого плаского предмета, який мав гострий край (лезо) та найбільш імовірно, обушок товщиною близько 0,2 см., з досить добре виразними ребрами. Слід відмітити, що колото-різана рана утворена кількаразовою зміною положення предмета відносно травмованої ділянки. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або до довічного позбавлення волі.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій без проведення яких завершити досудове розслідування у визначений законом термін не можливо, зокрема необхідно :

- отримати висновки судових молекулярно генетичних експертиз, які на даний час перебувають на виконанні Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України;

- отримати висновок судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яка перебуває на виконанні КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради;

- після встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та отримання всіх необхідних експертиз, вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування;

Результати проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази обставин вчинення ОСОБА_5 вищеописаних кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або до довічного позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

2. Незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на експертів, потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього про його протиправну діяльність.

Зокрема, ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілими та залякувати і схиляти їх до зміни даних слідству показань, оскільки підозрюваному відоме місце проживання потерпілих, членів їх сімей, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного.

Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи і проти власності.

Таким чином, з метою запобігання підозрюваним ОСОБА_5 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на свідків та експертів, унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі вищенаведеного, слідчий просить продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6. ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених мотивів, просив його задоволити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, ризики які існували на час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, зокрема підозрюваний може : переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, понятих та експертів, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечила проти задоволення внесеного слідчим клопотання. Зазначила, що ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0001726 від 13.12.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

15.12.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті особі вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

16.12.2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 00 год. 20 хв. 13.02.2022 року.

08.02.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 15.06.2022 р.

08.02.2022 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 05.04.2022.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, достатньо обґрунтовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу.

Сукупність фактичних даних, які містяться в доданих до клопотання доказах, є достатньо для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Під час розгляду даного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілого та на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих та на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має насильницький характер, зумовленої наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив насильницький злочин та добре усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років та від восьми до п`ятнадцяти років, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Доводи сторони захисту про відсутність підстав вважати підозру обґрунтованою, не є підставою відмови в обранні ОСОБА_5 , запобіжного заходу, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості підозри наданими слідчому судді доказами.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч. 4 ст. 187 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті особі, з корисливих мотивів та розбій, тобто напад спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілого та на свідків злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчому судді не надано, а відтак клопотання сторони захисту про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає до задоволення.

Крім цього, слідчий суддя враховує те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2022 року, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 15.06.2022 року.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно:

- отримати висновки судових молекулярно генетичних експертиз, які на даний час перебувають на виконанні Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України;

- отримати висновок судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яка перебуває на виконанні КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради;

- після встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та отримання всіх необхідних експертиз, вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , строком на 60 діб, з врахуванням вимог ч.1 ст. 197 КПК України, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб, а саме - до 27.05.2022 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1