Справа № 373/799/22
Номер провадження 1-кс/373/193/22
УХВАЛА

15 червня 2022 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 18 травня 2022 року. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000130.

07 червня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

13 червня 2022 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 22 години до 06 години, посилаючись на те, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Підозрюваний офіційно не працює та не має постійного джерела заробітку, а зважаючи на тяжкість покарання, може вчиняти дії по ухиленню від слідства чи суду. Вищезазначені обставини не дають можливості застосувати до підозрюваного й інший більщ м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, зазначивши, що причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується даними, зібраними органом досудового розслідування. Ризику переховування від органів досудового розслідування та суду є наявним, зважаючи на тяжкість можливого покарання. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти вищезазначеному ризику, зважаючи на запроваджену комендантську годину та воєнний стан.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив проти клопотання, зазначивши, що не переховувався від слідчих, кожного разу з`являвся на виклики.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по ним, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю, що прокурором та слідчим, з врахуванням стадії кримінального провадження, часу внесення відомостей до ЄРДР та оголошення підозри, доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено існування на даний час будь-яких ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.2 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Посилання слідчого та прокурора на можливість підозрюваного під тяжбою покарання ухилятися від слідства чи суду не підтвердженні нічим.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і тому він повинен був відповідати одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 ще 18 травня 2022 року добровільно повернув всі викрадені речі працівникам поліції, з`являвся на всі виклики слідчого (доказів зворотного не надано), на розгляд клопотання до слідчого судді також з`явився. Про наявність інших ризиків ні прокурором, ні слідчим не зазначено, будь-яких характеризуючих даних на ОСОБА_4 не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою суду або до іншого органу державної влади, якщо слідчий, прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З врахуванням викладеного, керуючись 176, 177, 181, 194, 309 КПК України,

ухвалив:

В задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувати за кожною вимогою до слідчого судді чи суду або до іншого органу державної влади, як-то прокуратури, органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 18 травня 2022 року (номер кримінального провадження 0000130).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ) ОСОБА_1