Справа № 442/617/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/212/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року, -

засудженого ОСОБА_6

встановила:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні.
При винесенні вказаної ухвали судом першої інстанції, зокрема, враховано особу засудженого, те, що засуджений з 10.07.2015 відбуває покарання в місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі, за весь цей час притягувався до дисциплінарної відповідальності та протягом 2018-2020 років брав участь в Різдвяному Вертепі та роботах по благоустрою установи, 6 разів заохочувався. Не зважаючи на отримання під час відбування покарання робітничої професії електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування , ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє. Дотримується правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливого ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться задовільно. Приймає участь у проведенні виховних заходів, які проводяться в установі. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу Духовне Відродження, однак до її реалізації не прагне. Приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених. Вину у скоєному злочині не визнає. Завдані злочином збитки на загальну суму становлять 34369 грн. 00 коп., однак виконавчі листи в установу не надходили, ініціативи щодо добровільного погашення засуджений не проявляє.
На дану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати засудженому ОСОБА_6 умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яке призначене 11.01.2017 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області.
В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовані всі обставини справи. Наголошує, що працевлаштування не є обов`язком при відбуванні покарання. Зазначає, що судом не враховано шести заохочень, здобуття професії, значну частину відбуття покарання, те, що він задіяний до диференційованого виховного впливу «Духовне Відродження», приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених, режиму не порушує, виконує законні вимоги адміністрації колонії, стягнень немає, не відмовляється сплачувати завдані збитки.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув певну частину призначеного строку покарання.
Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року вказує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення не тяжкого та особливо тяжкого умисних злочинів. Перебуваючи з 10.07.2015 р. в місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі, притягувався до дисциплінарної відповідальності та протягом 2018-2020 років брав участь в Різдвяному Вертепі та роботах по благоустрою установи, 6 разів заохочувався. Отримавши під час відбування покарання робітничої професії електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування , ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє. Дотримується правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливого ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться задовільно. Приймає участь у проведенні виховних заходів, які проводяться в установі. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу Духовне Відродження, однак до її реалізації не прагне. Приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених. Вину у скоєному злочині не визнає. Завдані злочином збитки на загальну суму становлять 34369 грн. 00 коп., ініціативи щодо добровільного погашення засуджений не проявляє.
При застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання враховується поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення, так, наявність у засудженого за час відбування покарання заохочень та інші згадані вище характеристики, не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, відтак в даному конкретному випадку недостатнім підтвердженням можливості продовження процесу виправлення за умови застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегіясуддів,

постановила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4