Справа № 369/8390/22
Провадження №1-кп/369/1927/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001838 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який має вищу освіту, розлучений, працює на посаді заступника директора ТОВ «БОЯРД-ПЛЮС», інваліда 2 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

07 вересня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001838 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який передано до провадження судді 08 вересня 2022 року та в якому було призначено підготовче судове засідання.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2022 року було змінено та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 09 вересня 2022 року, включно.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який просив проводити у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти призначення судового розгляду.

Крім того, прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке є тяжким, за яке передбачено покарання, у разі визнання його вини на строк до 10 років позбавлення волі, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, які є його родичами. Крім того, стверджував, що обвинувачений систематично порушував цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_5 заперечила проти клопотання прокурора та просила залишити обвинуваченого на волі.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти клопотання прокурора та просив в його задоволенні відмовити. При цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки та дотримувався вимог цілодобового домашнього арешту, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та немає наміру жодним чином впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які дійсно є його родичами, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, працює на посаді заступника директора, є постраждалим внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 4), інвалідом 2 групи, перебуває в пост операційному стані та має ряд захворювань про що надав суду відповідні документи. Просив суд звернути увагу, що потерпіла не має претензій до обвинуваченого та просила залишити йому попередній запобіжний захід. Також стверджував, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчується лише 09 вересня 2022 року, тому звернення прокурора в рамках дії попереднього запобіжного заходу з клопотанням про обрання нового (додаткового) запобіжного заходу більш суворого не узгоджується з вимогами чинного законодавства. Вважає, що негативна характеристика надана депутатом має місце із-за конфлікту обвинуваченого з ОСББ, при цьому вона не завірена печаткою сільської ради.
Обвинувачений ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечував та завіряв суд, що алкогольними напоями не зловживає та в подальшому не буде порушувати покладені на нього обов`язки.
За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, ознайомившись з матеріалами судового провадження та долученими в судовому засіданні документами, суд дійшов такого висновку.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним прокурором відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту, не встановлено.

З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, яке з урахуванням ч. 2 ст. 27 КПК України, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів без альтернативи внесення застави, суд враховує наступне.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті.

Згідно з ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, однак враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом 2 групи, потребує лікування та реабілітації, а також думку потерпілої, суд вважає, що прокурором не доведено, що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд зауважує, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2022 року було змінено та застосовано року до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляду цілодобового домашнього арешту до 09 вересня 2022 року.

При цьому, судовому засіданні прокурором не доведено, що порушення умов застосування попереднього запобіжного заходу мало систематичний характер та застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні прокурора є недостатнім.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цій конкретній справі.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 314-316, 376, 392 КПК України,

ухвалив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0001838 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі обвинувального акту на 19 вересня 2022 року о 13:45 годині, який проводити одноособово у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області, за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, за участю сторін кримінального провадження.

В клопотанні прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, без альтернативи внесення застави відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , (протягом 24 годин), починаючи з 09 вересня 2022 року до 07 листопада 2022 року включно, окрім прибуття до суду у цьому кримінальному провадженні.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та експертами по даному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків до 07 листопада 2022 року.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області (Мінеральна, 7 А, м. Ірпінь).
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, в частині застосування запобіжного заходу, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1