Справа № 359/6452/22
Провадження № 1-кс/359/1354/2022
У Х В А Л А
Іменем України

14 жовтня 2022 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області без технічної фіксації судового засідання клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000857 від 03.08.2022,

в с т а н о в и в :
У проваджені Бориспільського міськайонного суду Київської області перебуває вищезазначене клопотання про скасування арешту автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 35 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2022, у кримінальному провадженні №0000857 внесеного до ЄРДР 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Адвокат вважає, що ухвала слідчого судді обмежує конституційні права власника такого майна та є такою, яка підлягає скасуванню, враховуючи, що станом на 16.09.2022 у ході досудового розслідування даного кримінального провадження проведено всі необхідні експертизи за участю автомобіля «VOLKSWAGEN LT 35 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
В органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду транспортного засобу та фіксації відомостей про нього у відповідних процесуальних протоколах, а формальне визнання того чи іншого предмету речовим доказом в кримінальному провадженні не може виправдовувати безпідставне обмеження конституційного права свободи власності.

Заявник вважає, що у справі відсутні обставини які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне хоча б користування ОСОБА_4 його майном та обумовлювали арешт його майна.

З врахуванням вищезазначеного, адвокат просив суд врахувати, що вилучене майно належить ОСОБА_4 , ряд необхідних експертиз у кримінальному провадженні проведенні, ОСОБА_4 як власник має бажання використовувати автомобіль для роботи, позбавлення права користування автомобілем позбавляє його права власності, тому арешт підлягає скасуванню.

У судове засідання адвокат та слідчий не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Разом із цим від заявника та слідчого через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд клопотання про скасування арешту без їх участі. Клопотання заявник та слідчий ОСОБА_5 підтримали у повному обсязі і просили суд задовольнити. Слідча зауважила, що слідчі дії у виді проведення експертиз за участі даного автомобіля проведено у встановленому законом порядку, а тому необхідність у накладенні арешту на майно відсутнє.

Фіксування судового засідання під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Ознайомившись із клопотанням, враховуючи позицію слідчого, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 3. ст. 170 КПК України зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Зегіез А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Під час розгляду клопотання встановлено, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000857 внесеного до ЄРДР 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2022 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме - автомобіль «VOLKSWAGEN LT 35 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , який розміщений на штраф-майданчику.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладався з метою збереження речових доказів, забезпечення арешту майна та з метою проведення експертиз.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду транспортного засобу та фіксації відомостей про нього у відповідних процесуальних протоколах, ряд експертиз за участі автомобіля у кримінальному провадженні проведено, а формальне визнання того чи іншого предмету речовим доказом в кримінальному провадженні не може виправдовувати безпідставне обмеження конституційного права свободи власності.

Керуючись ст.ст. 16, 100, 170,173-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000857 від 03.08.2022, задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 35 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2022 та повернути автомобіль ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену особу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області повернути автомобіль ОСОБА_4 , на відповідальне зберігання, попередивши про наслідки відчуження, знищення, пошкодження вказаного автомобіля до закінчення розгляду кримінального провадження в суді по суті та прийняття рішення, яке набуде чинності.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1