Справа № 729/584/22 1-кп/729/84/22 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

27.09.2022 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
07.02.2022 близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , з мотиву неприязних відносин, у ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, завдав кулаком правої руки двох ударів в область голови ОСОБА_5 , та після чого, продовжуючи свої неправомірні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно завдав одного удару дерев`яною шваброю в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одного синця на волосистій частині голови, одного синця на обличчі та однієї поверхневої рани на обличчі, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що не спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і показав, що вчинив дії відносно ОСОБА_5 за викладених в обвинувальному акті обставин. З тяжкістю тілесних ушкоджень нанесених потерпілому погоджується. У подальшому обіцяє не вчиняти щодо потерпілого протипраних дій.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що не має до обвинуваченого будь-яких претензій морального чи матеріального характеру. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, вину визнав та щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи думку потерпілого про призначення покарання обвинуваченому відповідно до закону, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому прокарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення. При цьому обвинувачений пояснив, що він має неофіційний дохід та має змогу сплатити штраф.
В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні до постановлення щодо нього попереднього вироку Бобровицьким районним судом Чернігівської області від 30 червня 2022 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст.75КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом надання документа про сплату штрафу.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, визначене за даним вироком у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.06.2022, у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з встановленям іспитового строку тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, які виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: медичну карту потерпілого ОСОБА_5 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути потерпілому;
-оптичний диск СD-R,який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу зберігання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя