Справа № 204/5210/22
Провадження № 1-і/204/33/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Курахівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, не працюючого, раніше судимого 08.12.2010 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково на підставі рішення Будьоновського районного суду м. Донецька від 11.09.2015 року, маючий не відбуту частину покарання - 2 роки 2 місяці 27 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання.
Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, у разі доведення його винуватості в суді, йому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку із чим ризик втечі може бути розцінений обвинуваченим ОСОБА_5 менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та виконання покарання. ОСОБА_5 є особою середнього віку, має місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні також не має, відтак стороною обвинувачення не встановлено стримуючих факторів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя шляхом неявки до суду або незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, покладених на нього процесуальним законодавством.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно ОСОБА_5 без визначення розміру застави.
У судовому засіданні захисниця ОСОБА_4 просила відмовити в задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що переховуватись від суду наміру немає, бо їхати йому нікуди.
Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що в провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження № 0000042, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, в тому числі ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2022 до 02.08.2022 включно.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).
При розгляді цього клопотання, у відповідності до статті 177 КПК України, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 є неодруженим, офіційно не працюючим, не маючим утриманців, таким чином характеризується відсутністю міцних соціальних зв`язків, яка дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватим у вчиненні злочину обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі й на території Російської Федерації, враховуючи режим воєнного стану на території України. У разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він буде зобов`язаний повернутися до місця свого мешкання у Мар`їнський район Донецької області, поблизу якого на цей час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація відносно України, може привести до тимчасової окупації територій та призвести до ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, існує обґрунтований ризик, що ОСОБА_5 може чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки в судовому засіданні вказані особи не допитані. Також, існує ризик продовження обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень, оскільки в нього відсутнє законне джерело доходу, яке здатне забезпечити рівень його, а також наявна схильність до вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на судимість за вчинення умисного злочину.
Суд зазначає, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вид злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи особи, суд убачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Винницька установа виконання покарань № 1» строком на 60 днів до 26 вересня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Повний тест ухвали складений 01 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1