ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 03 жовтня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Новогродівка Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не маючий, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України-
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 в останній редакції від 23.12.2015, який забороняє на території України діяльність, пов`язану з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вчинив умисний кримінальний проступок на території м. Новогродівка, Донецької області при наступних обставинах.

22.02.2022 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебував у парку, який розташований по вул.Паркова, м.Новогродівка, Донецької області. Знаходячись у вказаному парку, ОСОБА_4 , на землі, біля другої лавочки, яка розташована з правого боку вздовж алеї, що знаходиться та починається з тильного боку пам`ятника «Шахтарям», помітив зіп-пакет. Підібравши зазначений вище пакет, ОСОБА_4 розгорнув його та виявив, що у вказаному згортку знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме PVP.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 забрав знайдену заборонену речовину з місця її виявлення, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, та поклав її до кишені свого верхнього одягу, тим самим почав незаконного зберігати психотропну речовину.

Далі, маючи бажання самостійно вжити вказану психотропну речовину шляхом куріння, ОСОБА_4 повідомив про свою знахідку ОСОБА_6 та звернувся до неї з проханням вжити вказану психотропну речовину за місцем її мешкання. На вказане прохання ОСОБА_6 погодилась та разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 направились за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, близько 20 години 00 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаної вище квартири, з метою вживання психотропної речовини шляхом куріння, направився у приміщенні ванної кімнати, де підготував для цього, безпосередньо, зіп-пакет із забороненою речовиною, фрагмент пластикової пляшки та гумову трубку із металевим наперстком, однак вжити найдену ним психотропну речовину не встиг у зв`язку із тим, що до вказаної адреси прийшли працівники поліції з метою проведення санкціонованого обшуку.

Далі, 22.02.2022 у період часу з 20 години 24 хвилин до 21 годині 18 хвилин, працівниками поліції, на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області, було проведено обшук квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого, в ванній кімнаті квартири, виявлено та вилучено фрагмент пластикової пляшки, гумову трубку із металевим наперстком та поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої складає 0,1687 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

14 жовтня 2022 року між прокурором Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з встановленням іспитового строку на підставі ст.ст.75, 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1