ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9750/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/209/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку ст. 537, 539 КПК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року задоволено подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_8 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 і направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.11.2020 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання даною ухвалою законної сили.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 свідомо не виконав один із покладених на нього судом обов`язків, а також протягом іспитового строку неодноразово, зокрема 9 разів, притягувався до адміністративної відповідальності.
Суд зазначив, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому дійшов висновку про направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та винести нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Тернопільського районного відділу пробації ОСОБА_8 стосовно нього.
Посилається на те, що суд не взяв до уваги його стан здоров`я та вважає, що всі адміністративні покарання, це є всі одиниці одного ланцюга, тобто всі порушення мають триваючий характер і їх є не дев`ять, а одне.
Зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що з моменту початку війни він займався волонтерською діяльністю.
Засуджений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_9 та представник Тернопільського міського відділу філії ДУ Центр пробації в судове засідання не з`явилися, відповідно до поданих ними заяв просять апеляційний розгляд проводити у їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу засудженого, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом, вироком Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2020 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановлено три роки іспитового строку та зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання.
В зв`язку з виконанням вироку відносно ОСОБА_7 заведено особову справу №12/2021, відповідно до якої засуджений перебуває на обліку в Тернопільському районному відділі філії ДУ Центр пробації в Тернопільській області з 20.01.2021 року.
Як встановив суд, ОСОБА_7 02.02.2021 року ознайомлено з порядком і умовами перебування на обліку та постановою начальника установи, в цей же день, були встановлені йому дні явки на реєстрацію 1,2,3 вівторок кожного місяця. Засуджений дав розписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та наслідками за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення.
Суд з`ясував, що протягом 2021-2022 років засуджений вчинив дев`ять адміністративних правопорушень, в тому числі умисних, які характеризуються значним рівнем суспільної небезпеки для оточуючих, а саме, за порушення громадського порядку і спокою громадян та керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та був притягнутий до адміністративної відповідальності.
При цьому, суд правильно взяв до уваги, що ОСОБА_7 30.04.2022 року вчинив нове адміністративне правопорушення, після надходження подання установи до суду та, без поважних причин, 03.08.2021 року допустив одну неявку на реєстрацію в установу.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч.3,4 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений ОСОБА_7 протягом іспитового строку систематично вчиняв адміністративні правопорушення та не виконав один із покладених на нього обов`язків, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, тому підставно задовольнив подання начальника установи та направив засудженого для відбування призначеного покарання.
Щодо посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я, то в матеріалах провадження відсутні документи, які б вказували на неможливість останнього відбувати покарання в місцях позбавлення волі.
Щодо посилання апелянта на вчинення ним одного, проте триваючого адміністративного правопорушення, то такі доводи не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються матеріалами провадження.
Не заслуговують посилання засудженого на те, що суд не взяв до уваги його зайняття волонтерською діяльність, оскільки така діяльність є добровільною і не звільняє останнього від виконання процесуальних зобов`язань.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, будь-яких підстав для її скасування не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року, якою задоволено подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_8 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 і направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.11.2020 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді