Дата документу 30.03.2022 Справа № 554/2000/22
Провадження № 1-кс/554/3037/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2022 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000308 від 16.03.2022 за 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказувала, що у провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000308 від 16.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Встановлено, що 12.03.2022 року близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом направленим на вимагання чужого майна, перебуваючи поряд з приміщенням квартири АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану (відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав висловлювати потерпілій ОСОБА_5 безпідставні вимоги передачі йому у користування приміщення квартири АДРЕСА_1 «щоб в квартирі жили переселенці з інших міст», на що отримав категоричну відмову. Після чого ОСОБА_4 з метою доведення злочинного умислу до кінця, діючи з корисливих спонукань, почав продовжувати висловлювати безпідставні вимоги ОСОБА_5 , щодо передачі у користування приміщення квартири за вищевказаною адресою, при цьому погрожуючи застосуванням насильства, застосував фізичну силу, схопивши потерпілу лівою рукою за плечовий суглоб та потягнув за руку, душив руками за шию.

Даними діями ОСОБА_4 спричинив потерплій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №186 від 21.03.2022 року, у вигляді: гематоми м`яких тканин правого плеча, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Разом з тим, ОСОБА_4 , з метою залякування потерпілої ОСОБА_5 сказав, що він є працівником служби безпеки України, вимагав покинути квартиру, після чого витягнув ключі з замка дверей квартири та направився на вихід, при цьому пригрозив потерпілій розстрілом у разі якщо вона не покине квартиру.

Вказані дії, пов`язані з вимогою передачі приміщення квартири АДРЕСА_1 , та застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_5 сприйняла як реальну загрозу для свого життя.

24.03.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_6 від 22.03.2022 року справа №554/2000/22, провадження №1-кс/554/2886/2022 проведено обшук автомобіля марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , розміщеного на території паркувальної зони Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б. В ході обшуку виявлено та вилучено: - автомобіль марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; - ключ від автомобіля марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно акту прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання №351 та квитанції про отримання на зберігання речових доказів (транспортних засобів) вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження автомобіль марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 передано на зберігання до спеціального майданчику ГУ НП в Полтавській області за адресою с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-В.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Власник майна ОСОБА_7 та її захисник, адвокат ОСОБА_8 , направили до суду заяву в якій заперечували проти клопотання слідчого. В обгрунтування заперечень зазначено, що слідчим не доведено, що транспортний засіб відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Слідчим недоведено необхідності залучення вказаного майно до проведення експертиз. Події, на які вказує слідчий у клопотанні, власник майна не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та копії матеріалів якими обгрунтовуються доводи, вказані у клопотанні, встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінальногопровадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим у постанові про визнання майна речовими доказами, та у вказаному клопотанні не обґрунтовано, яким критеріям речового доказу воно відповідає та не доведено необхідність такого арешту.
З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2022року було надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з метою відшукання в ньому зброї, бойових припасів, ключів від квартири АДРЕСА_2 , проте дозвіл на вилучення даного автомобіля ухвалою слідчого судді не надано.
Крім цього матеріали клопотання не містять відомостей, що вилучений автомобіль є об?єктом кримінального правопорушення, та безпосередньо відноситься до даного кримінального правопорушення.
Разом з цим з матеріалів клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль, який згідно картки реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_7 , при цьому відповідно до витягу з ЄРДР, не вбачається, що саме дана особа будь-яким чином відноситься до даного кримінального провадження та має відповідний процесуальний статус у ньому, а тому майно на яке слідчий просить накласти арешт є майном третьої особи.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Таким чином, суд вважає, що із відповідним клопотанням про накладення арешту на майно третіх осіб має звертатися саме прокурор, а не слідчий, як це передбачено ст. 64-2 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту майна та задоволення клопотання, оскільки слідчим не доведено необхідності накладення арешту на автомобіль марки «AUDI A4», чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 7, 64-2, 94, 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000308 від 16.03.2022 за 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно відмовити.

На підставі ч.3 ст. 269 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Зобов"язати слідчого СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , повернути власнику (представнику) вилучене майно.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1