Справа № 216/789/22
провадження 1-кс/216/414/22
УХВАЛА
іменем України

24 лютого 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001549 від 24.12.2021,-

в с т а н о в и в:
15 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою, в якій просила визнати протиправну бездіяльність слідчого щодо не ознайомлення заявника з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального правопорушення; скасувати постанову слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 06.01.2022 про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні №0001549 від 24.12.2021, як таку, що не відповідає нормам ст. 110 КПК України; зобов`язати слідчий відділ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області винести постанову про визнання заявника ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження №0001519 від 24.12.2021.

У судове засідання заявник не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Особа, чиї дії (бездіяльність) оскаржуються, слідча ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2021, СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001549 від 24.12.2021, за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом умисного невиконання рішення суду.

Під час досудового розслідування, 04.01.2022 ОСОБА_3 звернулася до слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням про залучення її у якості потерпілої, вручення їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої та надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

06.01.2022 слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою, зокрема, з підстави відсутності у органа досудового розслідування об`єктивних даних, що останній завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Крім цього, 04.01.2022 ОСОБА_3 прибула до СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за викликом, проте відмовилася давати покази або пояснення у визначеному статусі.

Не погоджуючись з такими діями дізнавача заявник звернулася до суду з вказаною скаргою.

Розглянувши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог скарги, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Водночас, відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Отже, вимоги заявника щодо зобов`язання СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження №0001549 від 24.12.2021 не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального Закону, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з постанови слідчого від 06.01.2022, підставою відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_3 є ті обставини, що на теперішній час у органа досудового розслідування відсутні об`єктивні дані, що останній завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, до того ж заявниця ОСОБА_3 відмовляється надавати покази та пояснення по справі.

Так, у ході розгляду скарги, даних та будь яких доказів того, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди в рамках кримінального провадження №0001549 від 24.12.2021, слідчим суддею також не виявлено та заявником до скарги не додано. З огляду на викладене слідчий суддя погоджується з думкою слідчого, про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б вказували на спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди відносно заявниці. Зазначене свідчить про відсутність підстав для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Поряд з цим, вимоги заявника про визнання протиправної бездіяльність слідчого щодо не ознайомлення заявника з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального правопорушення, переліком ст. 303 КПК України не визначені, та фактично зводяться до оскарження процесуальних дій, визначених у ст. 220 КПК України.

Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року, по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію або про відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи обґрунтованість поданої скарги, приймаючи до уваги, що під час розгляду скарги вимоги заявниці щодо скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим не знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, а інші вимоги, які ставить заявник у скарзі, не входять в перелік рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а також не належать до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0001549 від 24.12.2021 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5