Справа № 366/950/22
Провадження № 1-кп/366/148/22
В И Р О К
Іменем України

27 жовтня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підсудного ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000200 від 10.02.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станішівка, Іванківського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, проживаючого в цивільному шлюбі, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Так, приблизно в період часу з 08 години до 17 години, 10.02.2022 року, ОСОБА_4 проживаючи навпроти будинку потерпілого ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 , вирішив проникнути до останнього, з метою таємного викрадення чужого майна.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу направленого на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , слідкуючи за потерпілим ОСОБА_5 , який проживає в будинку по АДРЕСА_2 та з`ясувавши для себе, де останній залишає ключі від вхідних дверей будинку, скориставшись нагодою, поки господарів не було вдома, взяв ключі від будинку, відчинив двері та проник до будинку.
Перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , зі шкатулки, яка знаходилась на полиці в одній з житлових кімнат, викрав 6000 (шість тисяч гривень), після чого залиш місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, після роз`яснення обвинуваченому наслідків даної статті, упевнившись, що він правильно розуміє наслідки обмеження дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, упевнившись у добровільності його позиції, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням відносно обвинуваченого характеризуючих документів.

Так, будучи допитаним як обвинувачений, ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, та заначив, що з потерпілим ОСОБА_5 , знайомий, товаришував, допомагав останньому з ремонтом, живе навпроти. 10 лютого 2022 року, він був вдома, вживав спиртні напої, аж раптом йому спало на думку піти до будинку потерпілого та викрасти гроші. Так, проживаючи по сусідстві, та слідкуючи за способом життя потерпілого, ОСОБА_4 знав, що потерпілий та його дружина йдучи на роботу зачиняють будинок, а ключі залишають у кармані дитячого візка, який знаходиться в господарській будівлі. Взявши ключі у визначеному місці, він відкрив будинок, зайшов до однієї з кімнат, та зі шкатулки, яка стояла на полиці взяв грошові кошти у сумі 6 (шість) тисяч гривень, купюрами номіналом по одній тисячі гривень, кожна. Після цього він зачинив будинок, а ключі поклав на те саме місце.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_4 знайомий, проживають в одному селі по сусідству. 10 лютого 2022 року, як завжди пішов на роботу, а коли ввечері повернувся додому, та маючи намір перерахувати кошти зі шкатулки, виявив їх відсутність. Підозра у нього впала, відразу на ОСОБА_4 , але в розмові, останній повідомив, що до крадіжки не причетний. Потім він викликав поліцію, яка під час проведення розшукових дій, вийшла на обвинуваченого. Відразу, працівники поліції повернули йому 5700 гривень, які було вилучено у ОСОБА_4 , а ще 300 гривень, які ОСОБА_4 витратив на власні потреби, досі не повернуті.

Власне, не зважаючи на той факт, що ОСОБА_4 , не в повній мірі відшкодував заподіяні збитки, він вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, щоб той походив та подумав над вчиненим, але в жодному разі не позбавляти його волі.

Так, згідно наданої характеристики Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 11.02.2022 року, ОСОБА_4 є учасником АТО, зловживає спиртними напоями, постійного місця роботи не має.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, учасник АТО, раніше судимий.

Згідно досудової доповіді старшого інспектора з питань пробації Іванківського РВ, ОСОБА_7 , виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Вина підсудного ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, сімейний та майновий стан, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

При визначені виду і міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, його вік, майновий та сімейний стан, а тому вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді 3-х років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засуджого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: грошові кошти, а саме 5 купюр по 1000 гривень, 2 купюри по 500 гривень, купюра 200 гривень, 2 купюри по 100 гривень, купюри номінанолом 50, 2, 1 гривня, які повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити в його користуванні та розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.
Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.
Відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1