КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/6214/22 Головуючий в 1 інст.: Ларіонова Н.М.
Провадження№11-сс/824/3371/2022 Доповідач: Фрич Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Фрич Т.В.,

суддів Мельника В.В., Юрдиги О.С.,

при секретарі судового засідання Могильній А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника Гарницького П.П., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канів, Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючогона утриманні 2-х малолітніх дітей 2017 та 2019 р.н., працюючого заступником генерального директора ДП «Чайка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у кримінальному провадженні № 0000088 від 04.08.2022 р. за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,-

за участю:

прокурора Папазова О.Г.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисників Гарницького П.П., Купрієнка В.М.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПодільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві Корніцького Т.В., погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Ведмідь Я.В., про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком по 29 вересня 2022 р. включно.

Одночасно визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000,0 грн. (двісті вісім тисяч грн. 00 коп.).

В разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два місяці) такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва або Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першим викликом на визначений посадовою особою час;

- не відлучатися з м.Києва без дозволу слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва або Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва або Подільський районний суд м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із співробітниками, які працюють (працювали) у виконавчому органі Київської міської ради та в КП «Міський магазин», які будуть встановлені та допитані в подальшому кримінальному провадженні, експертів у кримінальному провадженні та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Гарницький П.П., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого повністю.Застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя порушила як норми матеріального так і процесуального права, ухвалила помилково (незаконне) рішення, під час розгляду справи якої не виконала покладені на неї прямі обов`язки по дотриманню прав та свобод гарантовані особі не тільки кримінальним законом, але і Конституцією України, норми які є прямої дії, а також міжнародні норми прав людини.

Апелянт вказує на те, що під час судового засідання 17.08.2022 р. було встановлено та підтверджено стороною обвинувачення те, що ОСОБА_1 було затримано 16.08.2022 р. об 07 год. 20 хв. за місцем свого проживання, без вручення останньому ухвали суду на право його затримання. Як пояснив ОСОБА_1 , дана ухвала йому не тільки не вручалась, а навіть не повідомляли про її існування. Саме тому, під час судового розгляду слідчий суддя поклав обов`язки досудового слідства надати таку ухвалу затриманому ОСОБА_1 , на дотримання норм ст. 191 КПК України.

Розглядаючи справу, слідчий суддя навіть і не намагалась встановити істину із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Взявши за основу своєї ухвали текст поданого клопотання слідчого, так і доводи викладені у ньому. При цьому нехтуючи правами затриманої особи, яка по справі має статус «потерпілого» від свавілля досудового слідства, справа яка порушена на замовлення третіх осіб.

Під час розгляду справи, судом було оглянута довідка з медичного закладу від 16.08.2022 р., куди було доставлено ОСОБА_1 для огляду на скарги останнього, що в нього виявлено вірусне захворювання СОVID-19, про що видано лікарняний листок непрацездатності. Вірусне захворювання, яке було підтверджено і надані рекомендації про негайне розміщення ОСОБА_1 до медичного закладу із рекомендацією не застосовувати до хворої особи запобіжний захід у вигляді тримання у Київському СІЗО.

Однак, слідчий суддя проігнорувала цей документ, як і усі інші

документи, серед яких повідомлення затриманого слідчого про неможливість прибути за викликом внаслідок хвороби та прохання суд про призначення судового розгляду після виходу ОСОБА_1 з лікарні.

Також апелянт вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що повідомлення про підозру ОСОБА_1 не вручалося, а сама підозра є необґрунтованою, оскільки в діях ОСОБА_1 не існує складів злочинів, строк досудового розслідування сплинув ще 04.08.2022 року, а також не взято до уваги майновий, сімейний стан та стан здоров`я ОСОБА_1 .

Крім того апелянт вказує на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 191 КК України, розпочато 04.08.2021 року. Однак жодних даних, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 покладених на нього процесуальних обов`язків в клопотанні та в ході судового розгляду не наведено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000088 від 04.08.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Розпорядженням Київського міського голови № 320 від 17.05.2018 ОСОБА_1 за результатами конкурсу призначено на посаду директора комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (київської міської державної адміністрації) з 18.05.2018 року на контрактній основі.

18.05.2018 між виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 , з одного боку, та громадянином ОСОБА_1 , іменований далі Директор, з другого боку, на підставі частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України, пункту 10 частини четвертої статті 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», укладено контракт про таке: громадянин ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) з 18 травня 2018 року по 17 травня 2019 року.

В подальшому, 04.04.2019 між виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 , з одного боку та громадянином ОСОБА_1 , укладено додаткову угоду до контракту від 18 травня 2018 року про продовження терміну дії контракту укладеного 18.05.2018 року по 17 травня 2020 року.

Також, 15.05.2020 між виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 , з одного боку та громадянином ОСОБА_1 , укладено додаткову угоду до контракту від 18 травня 2018 року про продовження терміну дії контракту укладеного 18.05.2018 року по 17 травня 2022 року.

Згідно укладеного контракту від 18.05.2018 між виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 , з одного боку, та громадянином ОСОБА_1 , іменований далі Директор, з другого боку, а саме п. 3.1 - 3.10 передбачено умови та підстави матеріального забезпечення директора КП «Міський магазин».

Відповідно до пункту 1.1. загальних положень Статуту КП «Міський магазин» Комунальне підприємство «Міський магазин» (надалі - Підприємство) засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесене до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Орган управління майном). Відповідно до пункту 1.3 загальних положень Статуту КП «Міський магазин» засновником та власником Підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

Відповідно до Статуту КП «Міський магазин», а саме пунктів:

7.3 З директором підприємства укладається контракт, в якому визначається строк найму, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

7.5. Директор Підприємства:

7.5.1. Несе персональну відповідальність за діяльність Підприємства та за виконання покладених на Підприємство завдань, за додержання порядку організації та ведення бухгалтерського обліку, достовірність фінансової звітності та статистичної інформації.

7.5.2. Забезпечує виконання актів Власника та Органу управління майном.

7.5.3. Забезпечує виконання планів діяльності Підприємства, відповідає за його прибутковість, дотримання державної фінансової дисципліни. 7.5.4. Зобов`язаний спрямовувати діяльність Підприємства на виконання річного фінансового плану з метою одержання запланованих сум доходів та чистого прибутку, не припускаючись при цьому витрат невиробничого характеру, не передбачених річним фінансовим планом.

7.5.5. Діє без доручення від імені Підприємства, представляє його у відносинах з іншими юридичними особами і громадянами, укладає договори, видає доручення, відкриває рахунки у банківських установах.

7.5.6. Видає у межах своєї компетенції накази, організовує та перевіряє їх виконання.

7.5.7. Розпоряджається у встановленому порядку майном та коштами Підприємства.

7.5.8. Забезпечує ефективне використання та збереження комунального майна, закріпленого за Підприємством.

7.5.9. Організовує виконання поточних і перспективних програм Підприємства.

7.5.10. Організовує роботу Підприємства, його структурних підрозділів.

7.5.11. Затверджує організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис Підприємства.

7.5.12. Призначає на посади і звільняє з посад заступників директора, головного бухгалтера та інших працівників Підприємства.

7.5.13. Розробляє і затверджує функціональні обов`язки працівників Підприємства, положення про його структурні підрозділи.

7.5.14. Обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором.

7.5.15. Забезпечує дотримання законодавства України.

7.5.16. Здійснює інші повноваження з оперативного управління Підприємством, які не належать до виключної компетенції Власника і встановлюються законодавством України, а також цим Статутом і контрактом, тощо.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, в силу покладених на директора згідно Статуту КП «Міський магазин», ОСОБА_1 наділений повноваженнями пов`язаними з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, виконанням виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечує виконання завдань Підприємства передбачених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Також, ОСОБА_1 , безпосередньо здійснюючи поточне управління (керівництво) зазначеним підприємством, будучи в силу своєї посади наділеним правомочністю управляти та розпоряджатися коштами та майном підприємства, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність власних дій, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів коштами підприємства за наступних обставин.

Так, 09.07.2020 у ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, ОСОБА_1 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, з метою реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння коштами КП «Міський магазин», за попередньою змовою із службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в порушення умов Контракту, який укладено 18.05.2018 між Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , скріпив своїм підписом 09.07.2020 лист № 295-849, який адресовано структурному підрозділу Органу управління майном, а саме Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), для отримання доплат на період третього кварталу 2020 року за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи до посадового окладу, які не передбачені пунктами 3.1 - 3.9 Контракту.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння коштами КП «Міський магазин», за попередньою змовою із службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) ОСОБА_1 отримав лист №052-3613 від 16.07.2020, виданий структурним підрозділом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Департаментом промисловості та розвитку підприємництва, згідно якого директору КП «Міський магазин» ОСОБА_1 не заперечено встановлення у третьому кварталі 2020 року щомісячних надбавок за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 відсотків від посадового окладу та доплати за інтенсивність праці у розмірі 50 відсотків від посадового окладу.

Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння коштами КП «Міський магазин», за попередньою змовою із невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) ОСОБА_1 16.07.2020 незважаючи на відсутність в контракті умов підвищення обумовленого розміру оплати праці, шляхом встановлення відповідних надбавок та доплат, без отримання належного рішення Органу управління майном виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), керуючись лише довільним та безпідставним листом №052-3613 від 16.07.2020 структурного підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - Департаменту промисловості та розвитку підприємництва видав наказ № 46-к/тр від імені директора КП «Міський магазин» про встановлення щомісячно на період з 1 липня 2020 року по 30 вересня 2020 року до посадового окладу за фактично відпрацьований час доплату за інтенсивність праці в розмірі 50 відсотків та надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 70 відсотків ОСОБА_1 .

Реалізувавши спільний злочинний умисел, ОСОБА_1 спільно із невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) заволоділи у липні 2020 року коштами КП «Міський магазин» у сумі 48 404,30 грн., у серпні 2020 року в сумі 48 404,30 грн. та у вересні 2020 року в сумі 30 802,75 грн.

Крім того, 06.10.2020 у ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та невстановленими службовими особами КП «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

В подальшому, в порушення умов Контракту, який укладено 18.05.2018 між Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Орган управління майном), в особі Київського міського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , В.о. директора КП «Міський магазин» ОСОБА_3 скріпила своїм підписом 06.10.2020 лист № 295-1365, який адресовано структурному підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з метою отримання довільного та безпідставного листа, для подальшої видачі наказу про встановлення щомісячно на період з 1 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року до посадового окладу за фактично відпрацьований час доплату за інтенсивність праці в розмірі 50 відсотків та надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 70 відсотків директору КП «Міський магазин» ОСОБА_1 , які не передбачені пунктами 3.1 - 3.9 Контракту.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння коштами КП «Міський магазин», за попередньою змовою із невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та невстановленими службовими особами КП «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Департаментом промисловості та розвитку підприємництва безпідставно видано лист №052-5260 від 13.10.2020, згідно якого директору КП «Міський магазин» ОСОБА_1 не заперечено встановлення у четвертому кварталі 2020 року щомісячних надбавок за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 відсотків від посадового окладу та доплати за інтенсивність праці у розмірі 50 відсотків від посадового окладу.

Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння коштами КП «Міський магазин», за попередньою змовою із невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та невстановленими службовими особами КП «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), В.о. директора КП «Міський магазин» ОСОБА_3 15.10.2020, незважаючи на відсутність в контракті умов підвищення обумовленого розміру оплати праці, шляхом встановлення відповідних надбавок та доплат, без отримання належного рішення Органу управління майном виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), керуючись лише довільним та безпідставним листом №052-5260 від 13.10.2020 структурного підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, видала наказ № 71-к/тр від імені В.о. директора КП «Міський магазин» про встановлення щомісячно на період з 1 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року до посадового окладу за фактично відпрацьований час доплату за інтенсивність праці в розмірі 50 відсотків та надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 70 відсотків ОСОБА_1 .

Реалізувавши спільний злочинний умисел, ОСОБА_1 спільно із невстановленими службовими особами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та невстановленими службовими особами КП «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), заволоділи у жовтні 2020 року коштами КП «Міський магазин» у сумі 16 134,77 грн., у листопаді 2020 року в сумі 20 744,71 грн. та в грудні 2020 року коштами КП «Міський магазин» у сумі 15 913,13 грн.

Згідно висновку експертів від 13.07.2022 №737/868 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи аудиторська знахідка № 6 у висновку аудиторського звіту № 070-5-13/33 від 12.10.2021 по КП «Міський магазин», а саме нарахування та виплата у 2020 році директору вказаного підприємства непередбачених Контрактом та без дотримання погоджувальних процедур доплат за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи, а також сплата утриманих з них податків, зборів (за даними розрахункових листів), що призвело до завдання підприємству матеріальної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

03.08.2022 року старший слідчий СВ Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві Корніцький Т.В., за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва Ведмідем Я.В., звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що підозра ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: аудиторським звітом №070-5-13/33 від 12.10.2021; висновком експертів від 13.07.2022 №737/868 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи; допитами свідків у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На думку слідчого, є підстави вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого (представника потерпілого), свідків по кримінальному провадженню та експертів у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню шляхом іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення; Запобігти даним ризикам, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.08.2022 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком по 29 вересня 2022 р. включно. Одночасно визначено ОСОБА_1 , заставу в сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000,0 грн. (двісті вісім тисяч грн. 00 коп.). В разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч 5 ст. 194 КПК України, покладено на останнього обов`язки, які визначені даною ухвалою.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 ,зазначеного кримінального правопорушення, тяжкість та його наслідки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, крім ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень слідчий суддя вважав не доведеним прокурором, а також дані про його особу. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимоги кримінально-процесуального закону не дотримався в повній мірі та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні відносно підозрюваного ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Всупереч доводам сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 191 КК України, слідчим суддею перевірялась обґрунтованість підозри та встановлено, що досліджені в судовому засіданні та додані до клопотання документи, на даний час свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_1 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину органом досудового розслідування кримінального правопорушення, посиланням на докази, які її підтверджують.

При цьому слідчий суддя встановив, що як вбачається з наданих матеріалів, повідомлення про підозру вручалось ОСОБА_1 29.07.2022 р., але отримати його останній відмовився (арк.спр.125-128), а 02.08.2022 р. відмовився від дачі показів як підозрюваний (арк.спр.136-138). Тим самим, слідчий суддя відхилив заперечення захисника про відсутність у ОСОБА_1 процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, з чим також погоджується колегія суддів та звертає увагу на те, що для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями, як в судді першої так і апеляційної інстанції та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави колегії суддів вважати про наявність в діях ОСОБА_1 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. А дослідженні, як слідчим суддею, так судом апеляційної інстанції долучені до матеріалів клопотання документи, дають підстави дійти висновку для встановлення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та причетність до нього підозрюваного.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що матеріали, які долучено до клопотання у сукупності, були оцінені слідчим суддею відповідно до стадії розгляду.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, передбачені п.п. 1, 2, 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Також не знайшли підтвердження посилання сторони захисту на те, що строк досудового розслідування в зазначеному вище кримінальному провадженні сплинув ще 04.08.2022 року, та такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що стороною обвинувачення належним чином не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_1 , не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_1 , має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, офіційно працює, наявність утриманців, раніше не судимий, проте слідчим суддею дані обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України належним чином не враховано.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_1 , має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000088 триває з 04.08.2021 р., а також належних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_1 , буде вчиняти інші дії, для перешкоджання досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні за № 0000088. Хоча на думку колегії суддів ризики, на які посилається сторона обвинувачення у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть мати місце, проте прокурором не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з урахуванням особи підозрюваного, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.

Тобто клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому колегія суддів вважає за можливе в даному випадку застосування іншого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення досягнення дієвості цього провадження.

Посилання в клопотанні щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_1 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказуються у ст.177 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою було мотивовано фактично лише наявністю доказів, які обґрунтовують підозру, на що не було звернуто увагу слідчим суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову.

Таким чином, за встановлених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві Корніцького Т.В., погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Ведмідь Я.В., про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_1 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000088, до 29.09.2022, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, - скасувати, а апеляційну скаргу захисника Гарницького П.П., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві Корніцького Т.В., погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Ведмідь Я.В., про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 29 вересня 2022 року, включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покластина підозрюваного ОСОБА_1 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із співробітниками, які працюють (працювали) у виконавчому органі Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та в КП «Міський магазин», які будуть встановлені та допитані в подальшому кримінальному провадженні, експертів у кримінальному провадженні та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

Фрич Т.В. Мельник В.В. Юрдига О.С.