Провадження № 1-кс/686/4226/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави,

встановив:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із заявою про повернення сплаченої нею суми застави у розмірі 400 000 грн., у кримінальному провадженні № 0000197, мотивуючи тим, що 08.09.2017 р. ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у відповідності до ст.ст.197, 199 КПК України має переглядатись не пізніше ніж за п`ять днів дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Заставу визначено у розмірі 400 000 грн. На виконання вищевказаної ухвали 12.09.2017 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області № 6581 в Держказначейська служба України в м. Київ нею було внесено вищевказану суму коштів. Термін дії запобіжного заходу встановлено до 06 листопада 2017 р. При цьому, зазначає, що дія запобіжного заходу кореспондується виключно із строком дії ухвали про обрання запобіжного заходу на досудовому розслідуванні, а квазіавтоматичне продовження запобіжного заходу не передбачено КПК України та суперечить гарантіям, встановленим у п.3 ст.5 Конвенції. Крім того, вказує, що зміна процесуального статусу особи з «підозрюваного» на «обвинуваченого» та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції, враховуючи що ОСОБА_4 після вручення йому 23.01.2018 р. обвинувального акту набув статусу «обвинуваченого» й, в подальшому, відносно нього запобіжний захід не обирався, виключають автоматичне продовження застосування запобіжного заходу, обраного йому слідчим суддею на стадії досудового розслідування як до підозрюваного, при поверненні судом обвинувального акта і фактичному повороті кримінального провадження з судової стадії на етап, який у КПК України нормативно не регламентований, слідчий суддя (суд) не має повноважень на застосування запобіжного заходу ні за власною ініціативою, ні з подачі прокурора. Тому, у поданій заяві ОСОБА_3 вважає, що подальше знаходження грошових коштів, у розмірі 400 000 грн., внесених нею на рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області як застави, безпідставним та таким, що порушує конституційне право приватної власності, та просить їх повернути у зв`язку із закінченням дії строку застави.

В судове засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурор не з`явились.

За таких обставин, враховуючи відсутність застережень у процесуальному законодавстві про неможливість вирішення заяв такого роду за відсутності заявника, а також відсутності будь-яких заяв про відмову від поданої заяви чи відкладення її розгляду, вважаю за можливе розглянути таку заяву за відсутності заявника, підозрюваного та прокурора.

Дослідивши заяву ОСОБА_3 , а також матеріали кримінального провадження №000031, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 18.06.2016 р. (яке було об`єднано із кримінальним провадженням №0000197), правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.189 КК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2017 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06.11.2017 року із можливістю внесення застави, у розмірі 400 000 гривень. Також визначено, що у випадку внесення застави, у відповідності до положень ч.5 ст.193 КПК України, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з населеного пункту за місцем проживання м. Хмельницький, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликами до слідчого, прокурора, суду.

У подальшому ОСОБА_4 був звільнений з під-варти, у зв`язку із внесенням визначеного слідчим суддею розміру застави.

Звертаючись до суду з даним клопотанням ОСОБА_3 , як на підставу повернення сплаченого розміру застави, по суті посилалася на факт припинення строку дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Оцінюючи вказаний аргумент заявниці, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

Ч. 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не встановлено строку дії застави як запобіжного заходу та порядку його продовження.

Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження діють певний, визначений ухвалою суду або слідчого судді строк (ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 1 ст. 197 КПК України,).

КПК України не містить положень про те, що інші запобіжні заходи, у тому числі і застава, мають обмежений строк дії.

Разом з тим, в силу ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, в даному випадку з часу внесення застави заставодавцем ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Натомість ч. 11 ст. 182 КПК України визначено, що підставою для повернення застави є припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, факт не продовження покладених на підозрюваного обов`язків не свідчить про автоматичне припинення дії самого запобіжного заходу.

Доказів того, що запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 припинив свою дію, заявником не надано. Із досліджених матеріалів кримінального провадження №0000031 вбачається, що з часу застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, такий вид запобіжного заходу у встановленому законом порядку не був змінений чи скасований, вказане кримінальне провадження не закрито, на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст.290 КПК України.

З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави відсутні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 194 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя