Номер провадження: 11-кп/813/813/22
Справа № 1-508/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Оскаржуваною ухвалою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року за нововиявленими обставинами - залишено без задоволення.
Рішення суду мотивоване тим, що обставини, які, на думку заявника є нововиявленими, не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки фактично заява ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року за нововиявленими обставинами має ознаки скарги, поданої до суду апеляційної/касаційної інстанцій.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_7 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, натомість, відповідно до вимог КПК України повинен був залишити подану заяву без руху.
Крім того, ОСОБА_7 надіслав доповнення до вказаної апеляційної скарги, в яких зазначає, що суд першої інстанції залишив без уваги доповнення до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, де зазначено про те, що 25.10.2021 року ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2010 року, за сукупністю з яким йому було призначене остаточне покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року, тому, у разі скасування вироку від 23.09.2010 року, наявні підстави визнати зазначене нововиявленою обставиною, передбаченою п. 3 ч.2 ст. 459 КПК України.
На підставі викладеного просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні засуджений та захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів справи вбачається, що до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що доказова база вироку Київського районного суду міста Одеси від 10 лютого 2012 року ґрунтується на доказах, зібраних в ході одностороннього, неповного досудового та судового слідства, з грубим та суттєвим порушенням права на захист, суттєвим порушенням вимог КПК України 1960 року, отриманих з порушенням процесуального порядку, незаконним шляхом, викладених в ймовірній формі, зокрема:
- не досліджена версія обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину, у зв`язку із чим, дії останнього неправильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України;
- не проведена оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності;
не усунуті та не з`ясовані причини суттєвих протиріч у доказах;
- не досліджені обставини, які виключають провадження у зв`язку з відсутністю події та складу злочину;
- нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілим, що підтверджується висновком службової перевірки, фотокарткою та довідкою слідчого від 04 січня 2011 року;
- завідомо неправдиві показання свідків під час судового розгляду;
- не вручення йому копії вироку, за сукупністю з яким йому було призначено остаточне покарання, що є порушенням права на захист, апеляційне та касаційне оскарження;
- після ухвалення 10 лютого 2012 року вироку Київського районного суду м. Одеси у нього виявлено ряд захворювань, які могли розглядатися вказаним судом як обставини, які пом`якшують покарання та, як наслідок, могли вплинути на судове рішення.
Аналізуючи доводи засудженого щодо необхідності перегляду вироку за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що доводи ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду його заяви з наступних підстав.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що вироком Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2010 року за ч. 2 ст. 309 КК України, яким призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75, ст.76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років 3 (три) місяці із утриманням у кримінально-виконавчій установі , що визначається органом, який керує виконанням покарання.
Ухвалою колегії суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 06.11.2012 року вирок Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року щодо засудженого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.09.2013 року вирок Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06.11.2012 року щодо засудженого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Желтяков проти України", який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Статтею 467 КПК України передбачене право суду скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у содовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
В своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, згідно з якою перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо неможливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Під час розгляду провадження № 51-2290ск20 від 18.05.2020 року Верховний Суд прийшов до висновку, що: «перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним. Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування судового рішення, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими».
Колегія суддів приходить до висновку, що обставин, які б відповідали вимогам ч.2 ст.459 КПК України, та які були б підтверджені належними доказами, що доводять неправильність вироку, в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, ОСОБА_7 не наведено та колегією суддів не встановлено.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що 25.10.2021 року ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2010 року, за сукупністю з яким йому було призначене остаточне покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановления обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Таким чином, суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК України, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили.
При цьому судом необгрнутованими є посилання апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки з мотивувальної частини ухвали вбачається, що подана заява ОСОБА_7 розглянута по суті, відповідно до вимог КПК України та в межах наданих повноважень.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не виявлено.
З огляду на викладене вище, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2012 року за нововиявленими обставинами - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3