Справа № 442/2510/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/590/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2022 року,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим і постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Зазначає про порушення права на захист у зв`язку з незабезпеченням участі захисника.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк.

Крім цього, перспектива умовно-дострокового звільнення пов`язана із реальним станом поведінки засудженого.

Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_6 , об`єктивно встановив наявність лише формально-юридичних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, оскільки, загалом, засуджений характеризується посередньо і за час відбування покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонії (№40)» хоч і отримав два заохочення, однак допускав порушення режимних вимог, за що двічі притягався до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, на переконання колегії суддів, з огляду на матеріали справи і тяжкість вчиненого засудженим кримінального правопорушення, місцевий суд прийшов до вірного висновку про неготовність ОСОБА_6 до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Що стосується покликання апелянта про порушення права на захист, то колегія суддів вважає таке безпідставним, оскільки, в даному випадку, відповідно до положень ст. 52 КПК України участь захисника не є обов`язковою і клопотання про залучення захисника для участі в судовому розгляді в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_6 не заявляв.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4