Справа № 297/2386/20
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
05 квітня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської областів складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року та за №0000004 від 22 січня 2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України, не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України, -

встановив:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року та за №0000004 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та у невстановленому місці, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, загальною вагою 0,0292 г, яку переніс до місця свого проживання - квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту до 01.07.2020.

У подальшому, 01.07.2020 о 16 год. 35 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території АЗС «ОККО», що по вул. Мужайській, 99 в м. Берегові, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за 500 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору у двох згортках фольги, яка у подальшому була вилучена у ОСОБА_6 працівниками поліції та згідно висновку експерта № 6/490 від 06.07.2020 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0147 г, 0,0145 г, а всього загальною вагою 0,0292 г..

Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та у невстановленому місці, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, загальною вагою 0,0303 г, яку переніс до місця свого проживання - квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту до 21.07.2020.

У подальшому, 21.07.2020 о 14 годині 28 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи перед входом до супермаркету «Вопак», що по вул. Мужайській, 119 в м. Берегові, повторно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за 400 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору у двох згортках фольги, яка у подальшому була вилучена у ОСОБА_6 працівниками поліції та згідно висновку експерта № 6/558 від 28.07.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0172 г та 0,0131 г, а всього загальною вагою 0,0303 г, після чого відразу був викритий та затриманий з грошовими коштами працівниками поліції.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що перебуваючи на території України, отримав у своє розпорядження від невстановленої досудовим розслідуванням особи, у невстановлений час та місці, психотропну речовину - «метамфетамін», для власного вживання.

Надалі, будучи обізнаним з порядком проходження митного та прикордонного контролів та забороною переміщення через митний кордон України наркотичних засобів та психотропних речовин, на виконання свого злочинного задуму вирішив з приховуванням від митного контролю незаконно перемістити наявну в нього психотропну речовину через митний кордон України.

Так, ОСОБА_5 , з метою недопущення виявлення вищевказаної психотропної речовини під час перетину митного кордону України, з приховуванням від митного контролю помістив 2 (два) згортки фольги із психотропною речовиною «метамфетамін» у поліетиленовий пакетик, який в свою чергу помістив поміж цигарок у пачку цигарок «Мальборо» для унеможливлення виявлення вищезазначеної речовини, під час проходження митного контролю.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, 22.01.2021, вирушив з України до Угорщини, та о 15 год. 20 хв. прибув на митний пост «Лужанка», який розташований у с. Астей Берегівського району Закарпатської області, через який намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю перемістити наявну у нього вищевказану психотропну речовину.

Того ж дня, інспекторами митної та прикордонної служби в ході проведення поглибленого огляду особистих речей ОСОБА_5 , останній був викритий при спробі незаконно перемістити ним через митний кордон України з приховуванням від митного контролю 2 (два) згортки фольги із психотропною речовиною «метамфетамін», поміщені у поліетиленовий пакетик, який в свою чергу, поміщений поміж цигарок у пачку цигарок «Мальборо».

За результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, - виявлена в ході митного контролю 22.01.2021 року, у громадянина ОСОБА_5 кристалічна речовина, білого кольору - є метамфетаміном, загальною вагою в перерахунку на метамфетамін основу 0,0849 г.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на контрабанду психотропної речовини, тобто її переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року, терміном на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 26 червня 2021 року (Т. 1 а.с. 198-204).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 24 серпня 2021 року (т. 2 а.с. 40-45).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 серпня 2021 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 22 жовтня 2021 року (т. 3 а.с. 88-93).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 20 грудня 2021 року (т. 3 а.с. 122-127).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 17 лютого 2022 року (т. 3 а.с. 166-172).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, до 20 год. 20 хв. 15 квітня 2022 року (т. 3 а.с. 196-202).

Разом з тим, 05 квітня 2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України, які, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, та у разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує міра покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Обгрунтованість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення підтверджується зібраними в кримінальному провадженню доказами. Так, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 309 КК України, та притягнутим до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2020, обвинувальний акт у якому 27.01.2020 скеровано до Берегівського районного суду, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову, з метою наживи продовжив вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин. Крім того, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 75 895 гривень, з покладенням обов`язків, зокрема: прибувати до суду за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі Берегівського району без дозволу прокурора та суду. Однак, після звільнення останнього з під варти, обвинувачений ОСОБА_5 о 15 год. 20. хв. 22 січня 2021 року намагався через міжнародний пункт пропуску «Лужанка», що в с. Астей Берегівського району Закарпатської області, в пішому порядку покинути територію України. Крім того, у ОСОБА_5 було виявлено кристалики прозорого кольору, приховані у згортках фольги. Ризики, за яких відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може і надалі переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин та незаконно вливати на свідків кримінального правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави (Т. 3 а.с. 227-232).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримав, з підстав, зазначених в такому, та пояснив, що ризики, за яких під час досудового розслідування та в ході судового провадження було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжують існувати. Так, обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2021 року був оголошений в розшук, а тому існує ризик, що такий може і надалі переховуватися від суду. Також, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно вливати на свідків кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин. Просив клопотання задоволити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважав клопотання безпідставним, просив у задоволенні такого відмовити.

Захисник ОСОБА_4 заперечила проти продовження її підзахисному строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважала таке безпідставним. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, з приводу продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження, матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України, в закінченого замаху на контрабанду психотропної речовини, тобто в її переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що такий обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами та тяжкість покарання, що йому загрожує.

Разом з тим, суд вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знову переховуватися від суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та враховує, що останній намагався покинути територію України в напрямку Угорщини, чим самим порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, за ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2020 року.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилився від явки в судове засідання Берегівського районного суду Закарпатської області, призначене на 16 лютого 2021 року, та ухвала суду від 16 лютого 2021 року про його привід виконана не була, оскільки місце перебування останнього було не відоме (Т. 1 а.с. 171-172).

Разом з тим, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатськоїх області від 05 березня 2021 року обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено в розшук, а судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року відносно нього було зупинено до його розшуку, та надано дозвіл на його затримання (Т. 1 а.с. 183-186)

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 квітня 2021 року, обвинуваченого ОСОБА_5 затримано о 20 год. 20 хв. 28 квітня 2021 року (Т. 1 а.с. 191-193).

А тому, в ході судового розгляду кримінального провадження, встановлено, що існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжити переховуватися від суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.

Суд вважає, що вказані обставини обґрунтовано підтверджують ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Разом з тим, суд вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно виливати на свідків кримінального правопорушення, з метою зміни їх показів в ході судового слідства.

Також, суд враховує, що під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року, слідчим суддею було встановлено наявність вищевказаних ризиків, у зв`язку з чим, відносно ОСОБА_5 слідчим суддею під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т. 1 а.с. 73-77).

Крім того, наявність вищевказаних ризиків було встановлено також ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2020 року та ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також ухвалами Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року, від 19 серпня 2021 року, від 19 жовтня 2021 року, від 16 грудня 2021 року та від 15 лютого 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою (Т. 1 а.с. 112-115, 198-204, Т. 2 а.с. 40-45, Т. 3 а.с. 88-93, т. 3 а.с. 122-127, 166-172, 196-202).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вказані ризики продовжують існувати.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, а також те, що останній ухилявся та може і надалі ухилятися від явки до суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, суд вважає клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Таким чином, на думку суду, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості,з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

При цьому, суд вважає, що оскільки ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2020 року відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з правом внесення застави, у розмірі 75 895 гривень, однак обвинувачений ОСОБА_5 після внесення застави та звільнення його з-під варти в судове засідання Берегівського районного суду Закарпатської області, призначене на 16 лютого 2021 року, не з`явився, та 22 січня 2021 року намагався покинути територію України в напрямку Угорщини, чим самим порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, зокрема щодо явки до суду за першою вимогою, та заборону виїзду за межі Берегівського району Закарпатської області без дозволу прокурора та суду, а тому, суд вважає продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, як особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 02 липня 2020 року та за №0000004 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305 КК України - задоволити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 20 години 20 хвилин 03 червня 2022 року.

Строк дії ухвали закінчується о 20 годині 20 хвилин 03 червня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та надіслати начальнику відділу ДУ "Закарпатської УВП №9" та начальнику Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області для виконання.

Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7