Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 518/34/21
Номер провадження: 1-і/511/2/22

10.05.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області та в режимі ВКЗ з ДУ "Одеській слідчий ізолятор" Міністрества юстиції України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР № 0000175 від 21.10.2020 р.

встановив:
В провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000175 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

05.05.2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час обрання вказаного запобіжного заходу на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Відповідно до службової записки голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_7 встановлено, що відповідно до наказу голови суду від 02.05.2022 року № 16-вс, головуючій по справі судді ОСОБА_6 надано відпустку без збереження заробітної плати.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК тимчасово, на період дії карантину, встановленому КМУ з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Так у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, вказане клопотання, для розгляду, було розподілено та передано на розгляд в провадження судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 року.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово ухвалами суду продовжувався та спливає 14.05.2022 року.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , заперечував щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив в заявленому клопотанні відмовити, оскільки прокурором не доведено обґрунтованість підозри та існування ризиків, на які він посилається, крім того, справа на розгляді перебуває тривалий час, ОСОБА_4 має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, є особою призивного віку, а тому, на думку захисту, він не має можливості переховуватись від суду в період воєного стану в Україні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в режимі відеоконференцзв`язку з державною установою «Одеський слідчий ізолятор» підтримав свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, суд вважає, що продовжує існувати вагомий ризик ймовірність ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень, оскільки дії, що ставляться ОСОБА_4 у провину носять суспільно- небезпечний характер, а санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років; обвинувачений ОСОБА_4 після вчинення інкримінованого злочину зник з місця події та був затриманий працівниками поліції лише 21.10.2020 року о 22.40 годин., раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, натомість знову обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загороджує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватися від суду.

Окрім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, родини не має, за місцем мешкання не проживає, у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, що також може свідчити про наявні ризики переховування від суду. Також, оскільки обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, з місця вчинення злочину зник та переховувався, зазначене не виключає можливість вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що раніше встановлені судом фактори, пов`язані з способом життя обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками з огляду на норми ч. 5 ст.176 КПК України є недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам і ці фактори не можна віднести до стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання та вчинення нового злочину; що вищевказані ризики є триваючими і вони не відпали на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Обрати відносно ОСОБА_4 інші більш м`які запобіжні заходи не можливо, так як необхідних умов їх обрання на час розгляду клопотання прокурора не має, і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, зазначеним вище.

Щодо доводів захисту суд зауважує, що обґрунтованість підозри на стадії судового розгляду кримінального провадження при вирішенні клопотання щодо продовження запобіжного заходу судом не перевіряється.

З урахуванням вищенаведеного доводи захисту про необхідність обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу до задоволення не підлягають.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - на строк 60 (шістдесят) днів - до 08 липня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору, обвинуваченому - для відома.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1