Справа № 694/855/22 Провадження №1-кп/694/131/22
В и р о к
Іменем України
03.08.2022 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
ОСОБА_4 будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство, що проявляється у словесних образах нецензурними словами потерпілої ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, що призвело до порушення її соціального і соціально-психологічного функціонування, спричиняючи їй виражені психологічні страждання у вигляді: переживань, почуття пригніченості, емоційної напруги, тривоги та невпевненості.
Так, ОСОБА_4 , 15.11.2019, близько 17 год.15 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме висловлювався нецензурними словами в її сторону і погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство. Психологічне насильство в сім`ї ОСОБА_4 вчиняє систематично. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.11.2019, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Окрім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 21.04.2020 року, близько 22 год.40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме виражався в її сторону грубою нецензурною лайкою. Психологічне насильство в сім`ї ОСОБА_4 вчиняє систематично. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.04.2020, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Окрім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 08.01.2021 року, близько 21 год.57 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме виражався в її сторону грубою нецензурною лайкою. Психологічне насильство в сім`ї ОСОБА_4 вчиняє систематично. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.01.2021року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Окрім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 15.10.2021 року, близько 18 год.50 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме виражався в її сторону грубою нецензурною лайкою. Психологічне насильство в сім`ї ОСОБА_4 вчиняє систематично. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.11.2021, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Він же, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20.04.2022, близько 17 год.00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме виражався в її сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, виганяв із будинку. Психологічне насильство в сім`ї ОСОБА_4 вчиняє систематично.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №125 від 18.05.2022 виявлено наявність у ОСОБА_5 психічних розладів невротичного рівня ситуаційно обумовлених розладів адаптації з легко помірно-вираженою тривожно-депресивною симптоматикою, що за часом виникнення клінічним наповненням за своєю феноменологією знаходиться у причинному зв`язку зі скоєними проти неї протиправними діями. Досліджувана ситуація, пов`язана з домашнім насильством для ОСОБА_5 мала виражений психотравмуючий характер та призводила до порушення її соціального і соціально-психологічного функціонування, спричиняючи їй виражені психологічні страждання у вигляді: переживання, почуття пригніченості, замкнутості, сорому, тривоги та невпевненості.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що дійсно він вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений (вимога УІАЗ ГУНП в Черкаській областькій області від 27.04.2022 року), на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (повідомлення Звенигородської БЛІЛ №105 від 21.04.2022 року), як вбачається з повідомлення Звенигордської БЛІЛ №80 ОСОБА_4 на диспансерному (профілактичному обліку) перебуває з 2021 року ДЗ алкозалежність, за місцем проживання характеризується посередньо.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України та застосувати відповідно до ст.91-1 КК України обмежувальні заходи в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Потерпілою цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Застосувати до ОСОБА_4 строком на два місяці, обов`язки передбачені п. 4 ч.1 ст. 91-1 КК України:
- Заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 та інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1