Справа № 756/5700/22
Номер провадження № 1-кс/756/1012/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрювану ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заозерне, Волинської області, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:
28.07.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, 29.07.2022 указане клопотання було задоволено та надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Оболонського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та 08.08.2022 останню було затримано в порядку 208 КПК України.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою слідчий посилається на те, що 13.08.2016 між ОСОБА_7 та особою, яка представлялась забудовником ЖК «Фортуна 2» ОСОБА_8 укладено попередній договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до умов даного договору вартість квартири становить 29 816 доларів США (основне зобов`язання) та 55 000 грн в якості гарантійного платежу.

Так, у жовтні-листопаді 2016 року ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_7 із проханням змінити себе ( ОСОБА_8 ) як сторону у договорі на ОСОБА_9 (дружина його рідного брата) мотивувавши це особистою необхідністю, на що ОСОБА_7 дав згоду. В період часу з серпня 2016 року до квітня 2020 року ОСОБА_7 сумлінно виконував свої обов`язки по сплаті грошових коштів відповідно до договору.

У лютому 2020 року ОСОБА_8 почав вимагати закрити усі боргові зобов`язання за договором на рік раніше, на що ОСОБА_7 дав згоду та збільшив суми виплат, однак фактично виконати вказані домовленості не зміг через проблеми зі здоров`ям в квітні 2020 року в нього стався інфаркт, унаслідок якого 07.07.2020 останній помер.

Після чого, ОСОБА_10 , який є сином померлого ОСОБА_7 , почав процес оформлення спадщини та отримав доручення №263 від 20.02.2021 від своєї матері ОСОБА_11 .

У серпні 2020 року, приблизно через місяць після смерті ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, його син ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_8 , з метою заміни сторони договору (внесення змін до договору) та виплати решти грошових коштів.

У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на вимагання передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_8 висловив ОСОБА_10 вимогу сплатити залишок основного зобов`язання у розмірі 6513 доларів США, а також ще 10 000 доларів США, які не передбачені ані договором, ані будь-яким іншим документом та є так званим «штрафом». У разі ж не сплати таких грошових коштів, ОСОБА_8 пригрозив ОСОБА_10 , що той взагалі ніколи не отримає права власності на таку квартиру.

Крім того, не бажаючи більше спілкуватись із останнім допоки той не привезе усі грошові кошти, ОСОБА_8 , залучив до реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, працівника відділу продаж ЖК «Фортуна 2» ОСОБА_5 , яка була обізнана у його протиправних намірах та якій він надав відповідні усні вказівки щодо подальшого доведення в ході численних телефонних розмов та особистих зустрічей до відома ОСОБА_10 незаконних вимог ОСОБА_8 про передачу грошових коштів.

Під час телефонної розмови, яка відбулась 21.09.2021, ОСОБА_5 , в ультимативній формі повідомила ОСОБА_10 , що йому необхідно приїхати 23.09.2021 до відділу продажів ЖК «Фортуна 2», розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Джерельна, буд. 2, де передати їй на виконання незаконної вимоги ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 6513 доларів США та, так званий «усний штраф» в розмірі 10 000 доларів США, в обмін на що вона віддасть акт приймання-передачі грошових коштів на суму 6513 доларів США. Також, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_10 , що жодного документального підтвердження щодо передачі грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США він не отримає, однак передача таких грошових коштів є обов`язковою умовою ОСОБА_8 , без якої ОСОБА_10 не отримає підтвердження виконання ним зобов`язань згідно із договором.

Після чого, на виконання висунутих раніше ОСОБА_8 вимог та доведених до відома ОСОБА_10 через ОСОБА_5 умов, 23.09.2021, близько 16:45 год., ОСОБА_10 прибув до відділу продажів ЖК «Фортуна 2», за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Джерельна, буд. 2, де передав останній грошові кошти у розмірі 6513 доларів США (6500 доларів США та 350 грн) та 10 000 доларів США, які не були передбачені жодними договорами чи угодами та були предметом незаконного вимагання, як умова оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Далі, ОСОБА_5 надала ОСОБА_10 акт про сплату грошових коштів на загальну суму 6513 доларів США та в його присутності зателефонувала ОСОБА_8 , який підтвердив отримання ним та ОСОБА_5 предмету вимагання в повному обсязі.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в пособництві у вимаганні передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду є те, що вона перебуваючи в статусі підозрюваної особи та усвідомлюючи міру і тяжкість покарання за вчинене нею кримінального правопорушення у разі доведення її винуватості, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваній відомі усі фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також анкетні дані свідків та інших осіб, яким можуть бути відомі факти незаконних дій. Підозрювана шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 повідомив, що 30.06.2022 ним був поданий рапорт відповідно до якого він неодноразово телефонував ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Проте він, в дійсності, не пам`ятає чи телефонував підозрюваній та її захиснику чи ні.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнала обставин, які вказані в клопотанні та повідомленні про підозру, підтвердила лише той факт, що дійсно працювала менеджером відділу продажу ЖК «Фортуна-2», де в її обов`язки входило домовитись та організувати зустріч між клієнтами та ЖК «Фортуна-2». Вона не вчиняла жодних із дій, які вказані в повідомлені про підозру, як такі, що мають злочинних характер. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання чи обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого чи обрати іншій, більш м`який запобіжний захід. Крім того, захисником оспорювалась обґрунтованість підозри його підзахисної. Так, захисник посилався на порушення територіальної підслідності, яка повинна визначатись за місцем скоєння кримінального правопорушення. Крім того, захисник просив узяти до уваги, що рапорт слідчого про телефонний дзвінок до ОСОБА_5 не відповідає дійсності, так як указана розмова не відбувалась.

Крім того, захисник оспорює наявність ризиків, які наведені прокурором, бо підозрювана не переховувалась від органу досудового розслідування, та з`явилась для ознайомлення та вручення їй повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Після цього, підозрювана викликів до слідчого не отримувала, ані поштою, ані телефоном.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши надані докази та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 28.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

27.06.2022 в рамках кримінального провадження № 0000126 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- заяву про вчинення кримінального правопорушення (або таке що готується ) від ОСОБА_10 від 26.07.2021, згідно якою службові особи ЖК «Фортуна 2» від останнього вимагали грошові кошти у розмірі 6513 доларів США та 10 000 доларів США;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2021, згідно якого він є правонаступником після смерті батька та під час спілкування з ОСОБА_8 останній вимагав від нього виплат за зобов`язанням, які між тим не передбачені договором;

- протокол додаткового договору ОСОБА_10 від 27.08.2021, згідно якого під час неодноразових телефонних розмов з особою на ім`я ОСОБА_12 , остання уточнила чи буде він здійснювати оплату у розмірі 10 000 доларів США;

- протокол додаткового договору ОСОБА_10 від 22.09.2021, згідно якого під час неодноразових телефонних розмов з особою на ім`я ОСОБА_12 , остання повідомила, що «усний» штраф у розмірі 10 000 доларів США та жодного документального підтвердження на його сплату надано не буде;

- протокол додаткового договору ОСОБА_10 від 24.09.2021, згідно якого під час зустрічі особою на ім`я ОСОБА_12 , він передав грошові кошти у розмірі 6513 доларів США та 10 000 доларів США;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2021, який працює в Бучанському РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, згідно якого останній виконував доручення на проведення слідчих дій у рамках указаного кримінального провадження;

- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 28.07.2021, який працює в Бучанському РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, згідно якого останній надав пояснення щодо складання рапорту від 28.07.2021 та отримання зазначеної в ньому інформації;

- протокол обшуку від 23.09.2021 який відбувався за участі ОСОБА_5 ;

- протокол огляду та вручення грошових коштів від 23.09.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, зокрема відомості, що містяться в наданих доказах, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що наразі є достатніми аби вважати обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому злочині. Бо надані докази свідчать про те, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, на рівні, який є наразі достатнім аби вирішувати питання щодо застосування відповідного підозрюваній запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, слідчого, беручи до уваги пояснення підозрюваної в судовому засіданні, захисника, а також особистість ОСОБА_5 суд уважає невстановленими жоден з ризиків, які було наведено прокурором. Приймаючи таке рішення, суд зазначає, що прокурором у судовому засіданні були лише наголошені ризики, але вони не були жодним чином мотивовані як певними для їх доведеності доказами так і фактичними даними.

Ці висновки суду також ґрунтуються на тому, що захисник та підозрювана заперечували щодо отримання бодай якихось викликів до слідчого з моменту вручення зміненого повідомлення про підозру. Суд звісно урахував, що суду було надано в копіях рапорт слідчого та копії повісток про виклик. Між тим, сам слідчий в судовому засіданні не зміг підтвердити того, що він дійсно телефонував підозрюваний та її захиснику з підстав необхідності з`явитися, а відомостей про те, що вказані повістки про виклик були отримані підозрюваною суду не надано. Отже, висновки прокурора про переховування підозрюваної, і існування такого ризику, не були доведені суду, тим більше, ураховуючи наявність міцних соціальних зв`язків (наявність постійного місця проживання, малолітньої дитини та чоловіка, які мешкають разом та перебувають на утриманні останнього)

Не надано також прокурором відомостей про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків. На думку суду, лише оголошення такого ризику не є підставою вважати, що він є існуючим. Крім того, ОСОБА_5 вже не працює на посаді менеджера відділу продажу ЖК «Фортуна-2», а тому не може здійснити вплив на свідків, як заявлено в клопотанні. Ці обставини також виключають можливість вважати існуючим наведений ризик.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів, особистість підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність малолітньої дитини на утриманні.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, але не довів обставини, передбачених п. 2 тобто існування ризику, а отже і обставин передбачених п. 3 - наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Але для досягнення дієвості завдань кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України буде достатнім зобов`язання ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, а саме до слідчого у кримінальному провадженні, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Отже, у задоволенні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-179, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в кримінальному провадженні, внесеного 28.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в залі суду негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1