ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/123/22 Справа № 197/310/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року про задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 389-2 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 щодо ОСОБА_9 , за ст. 389-2 КК України.
Застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України у стані неосудності, у зв`язку з чим ОСОБА_9 , згідно з вимогами ст.94 КК України та глави 39 КПК України, внаслідок його психічного стану, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №66 від 03.03.2021 року, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

- прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу змінити, виключити з мотивувальної частини посилання на спрямованість умислу ОСОБА_9 при вчиненні суспільно небезпечного діяння.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до дослідженого судом першої інстанції висновку судово-психіатричної експертизи № 66 від 03.03.2021 року, ОСОБА_9 в період вчинення інкримінованого йому діяння страждав та страждає на хронічне захворювання в формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_9 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого діяння. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_9 не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.
Отже, висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.
Особа щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 в засідання суду апеляційної інстанції не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи були повідомлений належним чином. Дані про поважність неявки до суду не надходило, тому, враховуючи думки учасників провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за його відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просила їх задовольнити.
Захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування ухвали суду у зв`язку з суттєвими порушеннями судом вимог процесуального закону.
Як вбачається із апеляційної скарги прокурора, ним ними ставиться питання про зміну ухвали у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Між тим, вивченням матеріалів справи встановлені істотні порушення вимог процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК, є перешкодою для ухвалення судом законного і обґрунтованого судового рішення.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;
2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;
3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;
4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;
5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
В ч.14 постанови пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування № 7 від 03.06.2005 року зазначено, що ухвала у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінального процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст. 420 КПК, містить в собі як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.
В порушення вищенаведених вимог, суд при формулюванні суспільно-небезпечного діяння, виклав його таким чином, що обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню встановлені згідно клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру. Такі висновки являються неприпустимими, і такими, що дають підстави для безумовного скасування судового рішення.
Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права ОСОБА_9 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог процесуального закону слід детально перевірити усі докази по справі, які були надані учасниками судового процесу, доводи апеляційної скарги прокурора, зокрема і щодо наявності умислу при вчиненні суспільно-небезпеченого діяння, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність. Звернути увагу на вимоги ст. 513 КПК України, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4