Справа № 361/1252/22
Провадження № 1-і/361/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.22 Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000538 від 17 березня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого за адресою місця проживання та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не депутата, не інваліда, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , 2017 року народження, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:
12 травня 2022 року до провадження судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у межах кримінального провадження № 0000538 від 17 березня 2022 року.

В обґрунтування доводів клопотання прокурором зазначається, що ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2022 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15 травня 2022 року.

Прокурор вказує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати на час розгляду кримінального провадження в суді та, які не відпали на даний час, а саме:

- обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини, може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання;

- обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела заробітку.

На переконання прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого, думку якого підтримав сам обвинувачений, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд, при вирішенні клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходить з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2022 року, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15 травня 2022 року.

При цьому, судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути завершений до 15 травня 2022 року.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На даний час, суд вважає переконливими доводи прокурора щодо існування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ризиків, передбачених приписами частини 1 статті 177 КПК України, які полягають у можливості останнього переховуватися від суду, з метою уникнення покарання; здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, а також має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , 2017 року народження.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявність постійного місця проживання за місцем реєстрації, міцних соціальних зав`язків, приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що домашній арешт у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, строком на 2 місяці, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, цілком може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

За правилами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись статями 177, 181, 183, 193, 194, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд,
ухвалив:
У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме: з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби за місцем проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці тобто до 12.07.2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду чи прокурора;

- не відлучатися за територію м. Чернігів та Чернігівської області без дозволу прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1