В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002607 від 21 вересня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Суворово, Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 20 вересня 2017 року приблизно о 20 год. 30 хв., керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , у темний час доби зі швидкістю 55-57 кілометрів на годину рухався по крайній лівій смузі руху вул. Дніпровська, яка має по дві смуги для руху в обох напрямках у м. Павлограді Дніпропетровської області з боку м. Донецька у напрямку м. Дніпра.

У ході руху водій ОСОБА_8 , рухаючись на зазначеній ділянці вулиці Дніпровська, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку руху пішохода ОСОБА_6 , який у положенні сидячи перебував на проїзній частині вул. Дніпровська, а саме на смузі руху автомобіля «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не застосував своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди, продовжив рух далі, наближаючись до пішохода ОСОБА_6 .

У ході подальшого руху водій ОСОБА_8 навпроти будинку № 131 по вул. Дніпровська м. Павлограда допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ-21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в якому вказано:
п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, гематомами та саднами обличчя, закритої травми грудної клітини з правостороннім пневмотораксом, двосторонніми переломами ребер, переломом рукоятки груднини, уламковим переломом лівої ключиці та переломом правої ключиці зі зміщенням уламків, забійної рани лівої бічної стінки живота, перелому ліктьового та вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, множинних саден, гематом тулуба та обох нижніх кінцівок, забійних ран лівого колінного суглобу та нижньої третини лівого плеча.
За своїм характером вищезазначені ушкодження відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений показав, що він був тверезий, технічний стан автомобіля був задовільний. 20.09.2017 року, о 20.30 год., він їхав в сторону м. Дніпра, подолавши поворот по вул. Дзержинського, рухався за автомобілем, їхав на достатній відстані, марку в світлі фар не розгледів. На ділянці ДТП автомобіль, котрий йшов попереду, різко чи плавно взяв праворуч (там два повороти). Він скинув газ, потім у світлі фар побачив перешкоду, на дорозі сидів чоловік правою стороною до нього, спиною до подвійної суцільної смуги на його смузі руху. Він рухався в лівій смузі руху. Далі виконав екстрене гальмування, для маневру у нього не було можливості. Оцінивши ситуацію, він побачив два автомобілі, котрі рухалися йому назустріч. Вправо він не міг звернути, бо праворуч рухався автомобіль. Йому не вистачило відстані для повного гальмування. Він зіткнувся із сидячим чоловіком, його відкинуло, та він переїхав його переднім колесом. Потім потерпілого звільнили з-під машини, він був в неадекватному стані. Потерпілий був у капцях, темних шортах та у червоній футболці. Підбігла його дружина та повідомила, що чоловік випив, вони посварилися, потерпілий хотів закінчити своє життя самогубством. Викликали поліцію, швидку. Потім підбігла мати потерпілого. Технічна експертиза його автомобіля не проводилася слідчим. Відтворення обстановки ДТП було здійснено через місяць. Обстановка відповідала дійсності. Було проведено всі слідчі дії, пов`язані з відтворенням дорожньої обстановки. Після проведення слідчих дій йому було передано автомобіль під розписку для користування. Зі плином часу його було викликано до поліції, де було два висновки, один з даними, які були внесені при відтворенні обставин ДТП, правдиві, з них експерт зробив висновок про відсутність в його діях ознак кримінального правопорушення; другий - з фальшивими даними, відповідно до яких він обвинувачується у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Потерпілий створив аварійну ситуацію. Потерпілого він виявив у світлі фар. Не пам`ятає, який був гальмівний шлях. За ним рухався автомобіль, він не міг повернути праворуч. Не може сказати, на якій відстані рухався за автомобілем, який їхав попереду. Після допиту експертів пояснив, що він вказав, що почав пригальмовувати, коли побачив маневр автомобіля Мазда попереду.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він випив того вечора на роботі, поскаржився дружині, що в нього болить живіт, потім сказав дружині йти з дитиною додому, а сам пішов за водою до нічного магазину через дорогу. Пам`ятає, що почав переходити дорогу не по пішохідному переходу, а навпростець, отямився вже в лікарні. Того дня вжив близько 200 гр. горілки. У потерпілого виразка шлунку. Саме ДТП він не пам`ятає. Був вдягнутий того дня у сірі «капрі» та помаранчеву футболку. На перехресті світив ліхтар, темно не було. Просив суворо покарати обвинуваченого. У нього прихватив шлунок, він пішов за водою, потім у нього потемніло в очах. Він не порушував ПДР України, єдине порушення перехід дороги не на пішохідному переході. Обвинувачений порушив ПДР і швидкість була велика. Йому стало погано, тому що він перевтомився, випив, у нього заболів шлунок, потім втома стала про себе вказувати, потемніло в очах, він присів, а потім він нічого не пам`ятає. В руках у нього нічого не було, коли він переходив дорогу. Не може сказати точно, скільки часу знаходився на дорозі, та те, що права сторона руху була вільна.

Свідок ОСОБА_10 показала, що саме ДТП вона не побачила. Чоловік сказав, що піде за водою, вона була проти цього. Чоловік хворий, у нього виразка шлунка. У них виник спір через воду, свідок віднесла дитину в будинок, діти залишилися вдома, та пішла за ним. Бачила, що він дійшов до дороги. Потім бачила, як чоловік знаходився під машиною. Обвинувачений вийшов з машини, підбігли люди, щоб витягти чоловіка з-під машини, далі дружина поїхала з чоловіком до лікарні. Не бачила, як чоловік опинився під машиною. Коли відбулось ДТП, вона була повернута спиною. Чоловік лежав на дорозі, ближче до лівої сторони, головою лежав у сторону м. Дніпро. Було видно голову, тіло та ноги були під машиною. У неї були капці чоловіка та телефон, як вони в неї опинилися, не пам`ятає. Чоловік кричав, у швидкій він втрачав свідомість. Того вечора чоловік був вдягнений в сірі «капрі» та помаранчеву футболку. Бачила лише момент, коли чоловік підходив до дороги. З моменту, коли чоловік ступив на проїжджу частину, пройшло десь 1-2 хв.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що близько 20.00 год. вона закінчила роботу та виїхала додому на вул. Соборна. Вона їхала в крайній лівій смузі, на вулиці було погане освітлення. Вона їхала на ближнім світлі фар, побачила силует на дорозі, то був хлопець, який сидів на двох суцільних смугах. Вона подивилася у дзеркало заднього бачення та бокові й побачила, що позаду неї рухаються автомобілі, вона почала перестроюватися в іншу смугу. Потім почула звук гальм та удар, після чого вона нажала аварійку та зайняла праву сторону узбіччя. Потерпілий був вдягнений у курточку, наскільки вона пам`ятає, темного кольору, у потерпілого був не яскравий одяг. На узбіччі дороги стояла дівчина. Сам наїзд на потерпілого вона не бачила, чула тільки, як гальмував автомобіль та звук удару. Побачила потерпілого у світлі фар на відстані, які не може вказати, може й 10 м.. По фарах автомобіля бачила, що позаду неї рухається автомобіль. Рухалась зі швидкістю 60 км/год, не більше 70 км/год. Дорога освітлювалась до моста, а до вул. Карла Маркса було темно. Дорога була суха. Автомобіль, який їхав за нею, їхав з такою ж швидкістю, як і вона, бо він їхав позаду, не випереджав її. З водієм на місці ДТП не спілкувалась. Дорога була освітлений до повороту на вул. Дзержинського, далі освітлення не було до вул. К. Маркса. Автомобіль позаду неї рухався, напевне, з такою ж швидкістю, як і вона. Вона бачила, що на узбіччі дороги стояла дівчина, вже потім зрозуміла, що то дружина потерпілого, з соціальних мереж. В контакті в соціальній мережі була виставлена новина, що відбулося ДТП. Вона залишила свій номер, що була свідком даної пригоди. Коли вона зупинилася, дівчина була повернута обличчям до потерпілого, почала рух до потерпілого. За нею по правій смузі зупинився автомобіль. Коли вона зупинилася, вийшла з машини, до самого ДТП вона близько не підходила. Чула, що дівчина кричала, що вони "посварилися". Вона постояла біля місця ДТП 2-3 хв. та поїхала.

Суд критично ставиться до показів тверджень свідка про те, що освітлення не було до вул. Карла Маркса і про швидкість обвинуваченого. Перше спростовується протоколом огляду місця події. Друге свідок глянувши в нічний час в дзеркало об`єктивно не могла визначити швидкість автомобіля позаду. Крім того, свідок не вірно зазначила одяг потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що він разом з дружиною та дитиною їхали з м. Павлограда в сторону м. Донецьк, це було приблизно о 21.00-22.00 год., був темний час доби, де відбулося зіткнення, ця ділянка не освітлювалася. Перша потерпілого на дорозі побачила дружина і закричала. Посередині дорозі сидів чоловік, він та автобус ОСОБА_13 зупинилися, а зустрічна машина їхала та наїхала на чоловіка. Потерпілий сидів посередині суцільної лінії до нього боком. Не пам`ятає, обличчям у яку сторону. Погода була суха, дощу не було. Він бачив сам момент наїзду, машина була червоного кольору. Потерпілий весь час сидів на дорозі, не піднімався. Видимість на дорозі була погана, ліхтарі не світили, тільки завдяки фарам було видно. Потерпілий здається у футболці, якого кольору, не пам`ятає. Коли був наїзд, дружина потерпілого стояла на алеї біля будинку та кричала, що вона з ним посварилась, він напився та пішов сів посередині дороги. В обвинуваченого була розбита одна фара. Він рухався по лівій смузі зі швидкістю 40-50 км/год. Перед обвинуваченим ніякого автомобіля не бачив. Швидкість руху автомобіля обвинуваченого була невелика. Поліція приїхала через годину. Вони дочекалися швидкої допомоги, слідчого, якому дали пояснення. Обвинувачений дійсно підводив його до плями сечі на дорозі, але він не може сказати, коли саме воно з`явилося.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що вони їхали на машині в лівому ряду, побачила, як на дорозі сиділа людина і зустрічна машина наїхала на нього. Хлопець сидів на дорозі, як на її погляд, це мало вигляд суїциду. Почула крик дівчини. Хлопець сидів, склавши руки на колінах. Потерпілий був одягнутий у штани, футболку, колір точно не пам`ятає. Не пам`ятає колір одягу потерпілого, здається, був не яскравий. Не спілкувалась з жінкою потерпілого. ОСОБА_15 обвинуваченого рухалась із ввімкнутими фарами, ця ділянка руху була темна. Їх машина рухалась зі швидкістю 40-60 км/год. Чоловік казав, що обвинувачений гальмував, на дорозі був видний гальмівний шлях. Автомобілі рухалися, і коли відбулося зіткнення, машини були поруч і обвинувачений навіть не зміг би перестроїтися до іншої смуги руху. Потерпілий сидів від суцільної смуги руху на відстані 1,5-2 м. по лівій стороні на зустрічному напрямку руху. Підходила мати потерпілого до дружини і вони спілкувалися. Їй було відомо, що у потерпілого та його дружини відбувся конфлікт, вона сильно кричала. Вона викликала поліцію разів 8, приїхала вона десь через 10 хв., швидка також швидко приїхала. Обвинувачений не здійснював на неї ніякого тиску.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначив, що робилися 2 слідчі експерименти за участі підозрюваного та за участі потерпілого. В другому експерименті, був задіяний аналогічний автомобіль, зі звичайним світлом фар. Під час допиту обвинувачений пояснив, що лампочки в автомобілі були заводські, як і світло фар. Під час проведення другого слідчого експерименту обвинувачений не був запрошений тому, що він перебував у статусі свідка та надав на першому експерименті неправдиві покази. Слідчий експеримент проводився у темний час доби, наближений до подій ДТП. Були вимкнені ліхтарі по вулиці, створені всі умови для проведення слідчого експерименту. Була технічна помилка під час складання питань на першу експертизу, пізніше вона була усунута, зокрема обвинувачений вказав, що була видимість 8 метрів, а до пішохода 22 метри. За його ініціативою була проведена комісійна експертиза, яка, на його думку, доречна, щоб не було сумніву. Під час слідчого експерименту обвинувачений зазначив неправдиві дані. Було дві експертизи, обвинувачений був у статусі свідка. Права смуга в обвинуваченого була вільна, він міг повернути, тобто міг запобігти ДТП, з`їхавши на узбіччя. Під час слідчого експерименту обвинувачений показав гальмівний шлях 8 метрів, ці покази неправдиві. Дійсний гальмівний шлях був 16.7 метрів. Автомобіль «Мазда», коли повернув вправо, додатково засвітив потерпілого, тоді обвинувачений і повинен був побачити потерпілого. Вважає, що потерпілий не порушував Правил дорожнього руху. Технічний огляд автомобіля не робився, чинним КПК це не передбачено. У протоколі слідчого експерименту все відображено, як він проходив. Існування гальмівного шляху підтверджує те, що обвинувачений міг бачити потерпілого.

Експерт ОСОБА_17 пояснив, що він проводив дану комісійну експертизу, висновок підтримує в повному обсязі. Щодо варіанту відповідей за даними отриманими від ОСОБА_18 , то такий висновок був зроблений, бо покази ОСОБА_18 є неспроможними. Згідно зі слідчим експериментом відстань видимості пішохода складає 8 м. Механізм ДТП був заданий слідчим. Дорожні умови були зазначені різні. Слідчий експеримент відбувався лише за участю ОСОБА_8 та потерпілого. Слідчі експерименти проведені за різних фаз місяця. Для експертизи з двома автомобілями їх технічні характеристики принципово мають значення. Дії пішохода, який знаходився посередині дороги, не потребують оцінки з технічної сторони. При виникненні небезпеки водій повинен був вжити заходів гальмування. Мінімальна відстань, на якій обвинувачений зреагував на перешкоду за наявного гальмівного сліду складала 38 метрів, з урахуванням слідової інформації на місці ДТП. За інших вихідних даних були б інші висновки.

Експерт ОСОБА_19 пояснив, що підтримує надані висновки; в умовах першого варіанту водій міг зупинити автомобіль.

Експерт ОСОБА_20 пояснив, що висновки першої експертизи від 28.12.2017 року підтверджує. За вихідними даними водій мав виявити пішохода на відстані 22,5 м. Але шляхом розрахунків, з урахуванням гальмівного сліду довжиною 15,7 метрів, реакції водія, спрацювання гальмівної системи автомобіля було встановлено, що він побачив потерпілого та застосував екстрене гальмування на відстані не менше 26,2-26,5 метрів, що протирічить вихідним даним. У першому висновку допустив технічну помилку у висновках, правильні висновки закладені в мотивувальній частині. У другій експертизі висновки відповідають мотивувальній частині. Зазначив, що його не запрошували на слідчі експерименти. 26,2-26,5 метрів є мінімальна відстань, на якій знаходився водій, коли він фактично відреагував на небезпеку. Наявність технічної можливості впливає на зміст відповіді. Дані слідчого експерименту за участі обвинуваченого про 8 м. і 22 м., виходячи зі сліду гальмування, все одно є неспроможні. Проведення слідчого експерименту при ввімкненому освітленні є недопустимим. При перешкоді у водія два шляхи уникнення перешкоди або шляхом маневру, або шляхом гальмування. Під час слідчого експерименту можна використовувати автомобіль інший такої ж марки, за умови, що у автомобіля учасника ДТП є технічні пошкодження, які впливають на видимість.

Також досліджено такі докази надані сторонами кримінального провадження.

Відповідно до витягу з ЄРДР слідує, що 21 вересня 2017 року розпочато досудове розслідування в даному кримінальному провадженні за попередньою кваліфікацією ст. 286 ч.2 КК України.

З протоколу огляду місця події від 20 вересня 2017 року слідує, що в 22.30 годин розпочато огляд місця ДТП від вул. Успенської до вул. Центральної в м. Павлограді. Дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе чисте. Дорожнє покриття призначено для руху в двох напрямках. Дорожня розмітка 1.3. До проїзної частини примикають бордюрний камінь, узбіччя. Дорожні знаки 2.1. На момент огляду темний час доби, ділянка шляху частково освітлюється міським освітленням, що зафіксовано і на схемі і на фотографіях. Загальна видимість з робочого місця водія з ввімкненим світлом фар більше становить 300 м. Місце ДТП частково освітлюється міським освітленням. Транспортний засіб «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_1 . Зафіксована локалізація пошкоджень на транспортному засобі: зокрема розбита передня ліва фара, передній державний номер. На дорозі виявлена пляма речовини бурого кольору попереду транспортного засобу. Автомобіль вилучений до Павлоградського ВП. Також досліджено фото таблицю та схему місця ДТП. ( а. 64-75, т. 1 )

Згідно відповіді Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій за вих.. № 05-30/82 від 18 жовтня 2017 року , за даними метеостанції Павлоград впродовж доби 20 вересня 2017 р. у м. Павлоград Дніпропетровської області опади та інші атмосферні явища не спостерігались, видимість становила 10 км. і більше (а. 79, т.1 ).

За висновком експерта № 2 від 05 січня 2018 року у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, гематомами та саднами обличчя; закритої травми грудної клітини з правостороннім пневмотораксом, двосторонніми переломами ребер, переломом рукоятки грудини, уламковим переломом лівої ключиці та переломом правої ключиці зі зміщенням уламків; забійної рани лівої бічної стінки живота; перелому ліктьового та вінцевого відростків лівої ліктьової кістки, множинних саден, гематом тулуба та обох нижніх кінцівок, забійних ран лівого колінного суглобу та нижньої третини лівого плеча. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, що діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу та при падінні на дорожнє покриття та ударі об нього. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень (ступінь загоєння: колір та характер наявних на тілі рубців та плям на місці загоєння ушкоджень), давність їх утворення може відповідати даті вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації на його ім`я, тобто 20.09.2017 р. За своїм характером вищезазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень (правосторонній пневмоторакс, більша кількість переломів ребер справа), більш вірогідно, що в момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_6 був повернутий правою стороною тіла до автомобіля та міг перебувати у близькому до вертикального положення тіла. Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень в результаті удару виступаючими частинами транспортного засобу об тіло людини та послідуючому падінні його на проїжджу частину. При хіміко-токсикологічному дослідженні крові та сечі гр. ОСОБА_6 на вміст алкоголю № 1994 від 20.09.2017 р. 0,70 проміле у крові, 1,27 проміле у сечі, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.81-84, т. 1 )

За даними слідчого експерименту від 19 жовтня 2017 року за участі обвинуваченого та його захисника, пішохода статиста, з використанням автомобіля марки «ВАЗ 21093» обвинувачений, як слідує з протоколу та фотографій вказав, на якій відстані він побачив пішохода, а саме 8,0 метрів, а видимість елементів про проїзної частини 22,5 м.

За даними слідчого експерименту від 06 липня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 з використанням іншого автомобіля марки «ВАЗ 21093», що видимість сидячого пішохода склала 46,70, а видимість елементів проїзної частини 49,55 м.(а. 87-91, 98-101, т. 1 ) Під час слідчого експерименту участь потерпілого зводилась до його розташування на дорозі, вимірювання же видимості проїзної частини та сидячого пішохода визначалась слідчим за участі понятих.

За висновком експерта № 12/10.1/119 від 28 грудня 2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. В умовах місця події, водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода. При заданому механізмі події, дії водія ОСОБА_8 не відповідають вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України. Але встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_8 ПДР, з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (а. 94-97, т. 1 ).

За висновком експерта № 9/10.1/70 від 03 серпня 2018 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля «ВАЗ-21093» до місця наїзду, при заданих вихідних даних. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху. При заданому механізмі події дії водія автомобіля «ВАЗ-21093» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху. При заданому механізмі події, дії водія автомобіля «ВАЗ-21093», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Вихідні дані для проведення експертизи взято ті, які отримані слідчим під час слідчого експерименту від 06 липня 2018 року (а. 103-105, т. 1 ).

Згідно висновків комісійної судової авто технічної експертизи № 4060-18 від 05 жовтня 2018 року, в умовах встановлених слідством обставин розвитку ДТП, небезпека для руху водію автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 виникла в момент виявлення пішохода ОСОБА_6 на проїзній частині. В умовах даної дорожньо-транспортної події слідам гальмування від правил та лівих коліс автомобіля «ВАЗ-21093» відповідала швидкість руху не менше ніж 55, 1- 57, 6 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 , здійснюючи рух в умовах обмеженої видимості (темний час доби), повинен був вибирати швидкісний режим в залежності від видимості в напрямку руху, що регламентовано вимогами п. 12.2 Правил дорожнього руху України. З моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що регламентовано вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Оцінка дій пішохода відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової авто техніки. В умовах даного варіанту, при заданих вихідних даних, водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду при своєчасному виконанні ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах варіанту із даних отриманих за участі потерпілого ОСОБА_6 , при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, та перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП. В умовах варіанту із даних отриманих під час слідчого експерименту за участі водія ОСОБА_8 , дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України. В умовах даного варіанту, з причин зазначених у дослідницькій частині даного висновку, не надалось можливим провести дослідження наявності (відсутності) в діях водія ОСОБА_8 причинного зв`язку з виникненням ДТП а також не надалось можливим вирішити питання про наявність технічної можливості уникнути ДТП при своєчасному виконання п. 12.3 ПДР (а. 107-117, т. 1 )

Слід зазначити, що при проведенні комісійної експертизи експертами в мотивувальній частині зазначено, що покази обвинуваченого під час слідчого експерименту про те, що видимість пішохода з місця водія становить 8 метрів, є неспроможними (водій повинен був застосувати екстрене гальмування ще до моменту появи в його полі зору пішохода), що не відповідає показам обвинуваченого про те, що він застосував гальмування, коли побачив потерпілого. В судовому засіданні обвинувачений також вказав, що він застосував екстрене гальмування, коли побачив потерпілого.

Згідно відповіді КП «Павлоград-Світло» Павлоградської міської ради за вих. № 156 від 24 вересня 2019 року, згідно затвердженого добового графіку вмикання та вимикання електромереж зовнішнього освітлення м. Павлоград 06 липня 2018 р. освітлення працювало з 21 год. 27 хв. до 04 год. 06 хв. Дані про аварійне відключення та безперебійну роботу зовнішнього освітлення напроти будинку АДРЕСА_2 на підприємстві відсутні (а. 3, т.2 ). В той же час відповідно до даних слідчого експерименту від 06 липня 2018 року слідує про часткове відключення освітлення та стороною обвинувачення надано відповідний запит слідчого від 04 липня 2018 року.

Також за клопотанням захисту, а потім й сторони обвинувачення, судом двічі було доручено провести слідчий експеримент органу досудового розслідування.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 16 жовтня 2020 року обвинувачений, пояснив, що він погоджується на проведення експерименту, але за умови, що на місці ДТП буле врахована фаза місяця, прилади міського освітлення повинні бути повністю вимкнуті, повинно не падати освітлення від прилеглих будівель. Далі зазначено, що враховуючи суттєву зміну обстановки (присутні нові будівлі - заправка, торгівельний центр) громадянин Маламен вважає, що проведення експерименту за таких умов є нераціональним і в присутності понятих відмовився від слідчої дії.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06 жовтня 2020 року за участі потерпілого ОСОБА_6 останньому було запропоновано провести слідчий експеримент для відтворення обставин події ДТП, яка мала місце 20.09.2017 року, на що він у присутності понятих відмовився у зв`язку з тим, що місце, де безпосередньо було скоєно ДТП з моменту його вчинення на теперішній час зазнало суттєвих змін, зокрема змінилося освітлення на стовпах, а також наявні нові будівлі, світло яких у темний час доби освітлює місце на проїзній частині, де безпосередньо відбулася ДТП. Крім того, ОСОБА_6 наполягає на результатах проведення попереднього слідчого експерименту за його участю, оскільки останній був проведений за умов та обставин, які повністю відповідали обставинам на день вчинення ДТП (а.35-38,т.2 ).

Зберігаючи справедливий баланс між правами обвинуваченого та правами потерпілого суд вважає необхідним ухвалити вирок на підставі досліджених доказів в їх сукупності.

Доводи сторони захисту про те, що пішохід сидів на проїжджій частині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, є такими, що заслуговують уваги і підтверджені показами опитаних свідків, висновками СМЕ та самим потерпілим під час слідчого експерименту. Дії потерпілого не відповідали вимогам розділу 4 ПДР. По-перше, перехід здійснювався в непередбаченому місці, а по-друге потерпілий сидів на проїзній частині створюючи небезпеку для учасників руху та провокуючи ДТП, а пішоходам забороняється навіть затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху, не кажучи про сидіння на проїзній частині в нічний період доби.
В той же час, порушення ПДР потерпілим, не позбавляє обов`язку водія джерела підвищеної небезпеки також виконувати правила дорожнього руху. Тому вирішуючи питання винуватості обвинуваченого, суд оцінює наявність чи відсутність порушень ПДР в діях водія, з огляду на пред`явлене обвинувачення, а саме порушення вимог п. 12.3 ПДР, адже в порушенні саме вказаного пункту пред`явлено обвинувачення ОСОБА_8 , виходячи з технічної можливості своїми односторонніми діями зупинити автомобіль до місця наїзду на потерпілого.

Водій керує джерелом підвищеної небезпеки і повинен проявляти крайню уважність під час руху, враховуючи технічний стан автомобіля та дорожню обстановку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає висновок експерта № 12/10.1/119 від 28 грудня 2017 року недопустимим доказом, бо зміст мотивувальної частини висновку повністю протирічить резолютивній частині, так, відповідаючи на кожне питання з мотивувальної частини, висловлено аргументи про неможливість відповіді на поставлені питання, в той же час резолютивна частина містить ствердні відповіді на поставлені питання. Крім того, при допиті в судовому засіданні експерт, який проводив експертизу вказав, що у висновку від 28 грудня 2017 року допустив технічну помилку, правильними є висновки закладені в мотивувальній частині.

Стосовно висновків експертизи від 03 серпня 2018 року, то виходячи з вихідних даних в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля «ВАЗ-21093» до місця наїзду, при заданих вихідних даних. Вихідні дані для проведення експертизи взято ті, які отримані слідчим під час слідчого експерименту від 06 липня 2018 року (а. 103-105, т. 1 ).

Так само й згідно висновків комісійної судової авто технічної експертизи № 4060-18 від 05 жовтня 2018 року, слідує що з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_8 повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що регламентовано вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах варіанту при даних отриманих під час проведення другого слідчого експерименту від 06 липня 2018 року, водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду при своєчасному виконанні ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

До слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_8 суд ставиться критично, оскільки експертними висновками від 03 серпня 2018 року та 05 жовтня 2018 року (комісійна) констатовано про неспроможність тих вихідних даних, які отримані за його участі, видимість потерпілого для обвинуваченого з місця водія - 8 м і видимість елементів проїжджої частини 22,5 метра. Також суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він застосував екстрене гальмування, коли побачив потерпілого і тільки після допитів експертів вказав, що почав пригальмовувати під час маневру автомобіля, який їхав попереду, але не вказав, що застосував екстрене гальмування з блокуванням коліс автомобіля. Крім того, свідок ОСОБА_12 вказав, що перед наїздом автомобіля на потерпілого іншого автомобіля перед автомобілем, який скоїв наїзд, не було. Так само й свідок ОСОБА_11 вказала, що вона перестроїлась з лівої на праву смугу і після цього почула звук гальм та удар.

Суд бере до уваги вихідні дані отримані під час слідчого експерименту від 06 липня 2018 року, так, останній дійсно проведений без обвинуваченого та його захисника, за участі потерпілого, однак участь потерпілого зводилась, як слідує з протоколу слідчої дії, до його розташування на дорозі. Натомість встановлення експериментальним шляхом відстані, на якій з місця водія видно потерпілого, який виконував роль статиста, здійснено слідчим за участі понятих та встановлено що видимість пішохода складає 46,70 м., а проїзної частини - 49.55 м.

Також зі змісту протоколу цієї слідчої дії слідує, що експеримент проведено з часткової відсутності освітлення, в темний час доби. Також суд відхиляє доводи захисту про те, що при слідчому експерименті від 06 липня 2018 року світло не вимикалось, спираючись на відповідь КП «Павлоград-Світло» Павлоградської міської ради за вих. № 156 від 24 вересня 2019 року. Однак у відповіді зазначено про те, що відсутні дані про аварійне відключення, а не планове часткове відключення освітлення.

Оцінюючи вказаний експеримент на предмет його достовірності щодо умов його проведення, то суд констатує, що дійсно фази місяця були різні, однак як слідує з протоколу огляду місця події схеми та фотографій до нього, територія прилегла до ДТП була частково освітлена, і в протоколі огляду зафіксовано, що видимість з місця водія автомобіля складає 300 метрів. Вказаний протокол підписаний обвинуваченим та засвідчений понятими.

Щодо доводів про, те що в слідчому експерименті був задіяний інший автомобіль, то суд враховує, що в момент ДТП фара автомобіля - учасника ДТП була розбита, тому суд вважає допустимим участь у вказаному експерименті автомобіля аналогічної марки та моделі з врахуванням показів експерта ОСОБА_21 .

Також оцінюючи вказаний слідчий експеримент на предмет достовірності суд враховує вимоги ДСТУ 3649:2010 до освітлювальних приборів легкового автомобіля. Так, нахил променя фари ближнього світла у вертикальній площині при розташуванні фари на автомобілі до 80 см від проїзної частини повинен бути в діапазоні 1- 1,5 відсотків. За технічними характеристиками автомобіля ВАЗ 2109 кут нахилу фар складає 1,3 відсотка. Враховуючи властивості прямого трикутника, визначається довжина одного з катетів, що і є дальністю ближнього світла фар. Таким чином дальність ближнього світла фар автомобіля, враховуючи висоту розташування фари на автомобілі ВАЗ, становить близько від 50 м., а зі збільшенням висоти розташування фари збільшується дальність освітлення проїжджої частини. Вказані технічні дані є загальнодоступними у відкритих джерелах щодо технічних даних автомобіля ВАЗ 2109, та курсу геометрії шкільної програми. Таким чином суд вважає дані, які отримані органом досудового розслідуванні при слідчому експерименті, спроможними. За даними слідчого експерименту видимість пішохода складала 46,70 м, що не протирічить технічним характеристикам автомобіля. В той же час контроль за технічним станом автомобіля покладено саме на водія. Крім того,в протоколі огляду зафіксовано часткове освітлення дороги, що чітко видно на фотографіях та схемі місця ДТП доданих до протоколу огляду місця ДТП, окрім того в протоколі зафіксовано видимість з місця водія 300 м.

Щодо не задіяння в проведенні слідчого експерименту автомобіля, який їхав попереду, то суд враховує, що вказаний, автомобіль, перебував на достатній відстані від автомобіля обвинуваченого, виходячи з показів свідка Львовського, який зазначив, що спостерігав наїзд на потерпілого і перед автомобілем, який вчинив наїзд іншого автомобіля не було, також водій автомобіля, який їхав попереду вказала, що вона зайняла праву смугу і потім почула гальмування та удар. Так само обвинувачений вказав, що він їхав на достатній відстані від автомобіля попереду, однак відстань не зазначив, вказавши, що це може бути використано проти нього. Однак зазначав, що в світлі фар марку автомобіля не міг розгледіти. Таким чином суд робить висновок про те, що автомобіль попереду їхав на достатній відстані від обвинуваченого та перестроївшись в праву смугу не впливав на сприйняття дорожньої обстановки обвинуваченому.

Стосовно показів обвинуваченого даних на досудовому слідстві, на які посилається обвинувачений в останньому слові, то суд може обґрунтовувати вирок тільки тими доказами, які безпосередньо досліджував в суді.

Таким чином, суд, спираючись на висновки авто технічних експертиз, робить висновок про не відповідність дій обвинуваченого вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, та про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшувальною обставиною суд визнає створення аварійної обстановки потерпілим. Обтяжуючі обставини відсутні.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до необережних злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Оцінюючи суспільну небезпеку конкретного злочину, суд бере до уваги те, що

обвинувачений не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Також суд враховує, що внаслідок порушення ПДР настали наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого. Одночасно суд враховує, що потерпілий порушив вимоги ПДР, чим спровокував дане кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючу ті відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України вигляді позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений був тверезий та ДТП спровокована потерпілим.

Також, враховуючи позицію сторони обвинувачення, враховуючи пом`якшуючу обставину справи, та особу обвинуваченого, зокрема його вік, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України. Крім того, за висновком органу пробації, таке звільнення можливе.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 4290 гривні, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово авто технічні та комісійної судової авто технічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного основного покарання у вигляді позбавленні волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 витрати за проведення автотехнічних експертиз в сумі 4290 грн.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ-21093», д.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1