12.09.2022 Справа № 756/6823/20
Унікальний № 756/6823/20
Провадження № 1-кп/756/524/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002480 від 10.04.2020 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:
27 березня 2020 року близько 16-00 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись крайньою правою смугою проїзної частини вулиці Набережно-Рибальська з боку Гаванського мосту в напрямку Північного мосту у м. Києві, здійснив маневр перестроювання в середню смугу руху, попередньо не переконавшись, що вказана зміна напрямку руху буде безпечною та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, а також під час здійснення маневру перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив вимоги пункту 10.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «ГАЗ» моделі «33021-212», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у середній смузі. Зразу ж після цього водій автомобіля марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався крайньою лівою смугою у попутному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобілю марки «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Таким чином, своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин визнав у повному обсязі та не оспорював ніякі фактичні обставини справи щодо часу, місця, умов дорожньо-транспортної пригоди, виду, стану та належності транспортного засобу, яким він керував на момент інкримінованої йому кримінально караної події, щодо його напрямку руху та черговості подальшого маневрування по всім трьом смугам проїзної частини: спочатку в середній, потім в крайній праві, потім знову повернувся в середню, фактично підсікаючи автомобіль марки «ГАЗ», який рухався у середній смузі, де зіткнувся з переднім правим колесом вказаного автомобіля, після чого зразу ж зманеврував у крайню ліву смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «Citroen» під керуванням потерпілого ОСОБА_11 , якому в результаті ДТП було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинено не лише шкоду його здоров`ю, а й матеріальну та моральну шкоду.
Обвинувачений ніякі обставини справи, викладені у висунутому йому обвинуваченні, не оспорював та, крім того, повністю визнав пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8400 грн., а також витрати потерпілого на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 30000 грн., та частково визнав цивільний позов в частині, що стосується відшкодування моральної шкоди, а саме: визнав позов у цій частині у розмірі 100000 грн., хоча потерпілий (цивільний позивач) просив стягнути 300000 грн. моральної шкоди.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження та обставин цивільного позову в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники розуміють зміст тих обставин, які вони не оспорюють, чи є добровільною та істинною їх позиція, а також роз`яснив учасникам судового провадження, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
При цьому цивільний позов потерпілого в частині вимог про відшкодування моральної шкоди судом розглядався без застосування правил ч. 3 ст. 349 КПК.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене необережне кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
При призначенні покарання обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66-67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, за місцем проживання характеризується посередньо. Суд при цьому вважає за необхідне врахувати і таку характеризуючу обвинуваченого обставину (його посткримінальну поведінку), як вчинення ним незадовго після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 11.04.2020, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що ОСОБА_6 постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2020 у справі унікальний № 759/6492/20 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Постановою судді Київського апеляційного суду від 01.07.2020 наведене вище рішення у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

З урахуванням даних про особу винного ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи наслідки, що настали для потерпілого, у виді середньої тяжкості тілесного ушкодження та самоусунення ОСОБА_6 на протязі більш ніж двох років від будь-якого хоча б часткового добровільного відшкодування спричинених збитків майну та здоров`ю потерпілого, суд вважає необхідним і достатнім призначити винному покарання у виді обмеження волі у межах, встановлених в санкції частини ч.1 ст. 286 КК України, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Одночасно з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 свою вину визнав, є раніше не судимим, з врахуванням позиції обвинувачення, потерпілого та його представника, які не наполягали на реальному відбуванні обвинуваченим покарання у виді обмеження волі у виправній колонії відкритого типу, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів без відбування ним призначеного основного покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вимог ст. 100 КПК України речові докази, якими у даному кримінальному провадженні є три автомобілі, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 27.03.2020, які перебувають на зберіганні у володільців, слід залишити у їх розпорядженні.

На три автомобілі, причетні до ДТП, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі унікальний № 756/4922/20 було накладено арешт шляхом заборони їх відчуження. Ухвалюючи остаточне рішення у даному судовому провадженні суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений лише на автомобілі «ГАЗ» моделі «33021-212», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_14 , яким керував водій ОСОБА_13 , та на автомобіль марки «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований на потерпілого ОСОБА_11 , який останнім і керував.

Підстав для скасування арешту автомобіля марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_6 , суд не знаходить, оскільки вважає, що подальше існування арешту автомобіля, належного обвинуваченому, який одночасно залучений і цивільним відповідачем, є актуальним та необхідним і надалі, потреба в існуванні такого арешту ще не відпала з метою забезпечення цивільного позову потерпілого.

У кримінальному провадженні є судові витрати на залучення експертів для проведення судової автотехнічної експертизи, які складають 1961 грн. 40 коп., та на залучення експертів для проведення судово-медичної експертизи, які складають 1796 грн. 90 коп. Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно полісу обов`язкового страхування ТДВ СК «Альфа-Гарант» № АО/249Ю88 від 25.10.2019 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», на страхову суму на одного потерпілого: за шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн., за шкоду заподіяну життю/здоров`ю - 200000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_11 було подано цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної його майну, життю та здоров`ю. Позов пред`явлено до двох відповідачів: до ОСОБА_6 та до страховика - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант". Згодом потерпілим було подано заяву про збільшення позовних вимог. Потерпілий у позовній заяві (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) посилався на наступне.

Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, поміж іншого, і з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до матеріалів даного кримінального провадження власником автомобіля «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував обвинувачений в момент ДТП, є саме він - ОСОБА_6 .

Таким чином, в результаті ДТП, винним у якому є обвинувачений, на користь потерпілого підлягає відшкодуванню матеріальна та моральна шкода, а також витрати на правничу допомогу - саме обвинуваченим та страховиком - Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на підставі Закону «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Потерпілий у позовній заяві навів розрахунок. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу: Citroen Jamper, д.н.з. НОМЕР_5 , що проводився на замовлення потерпілого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_15 , шкода, пов`язана з пошкодженням та фізичним знищенням транспортного засобу складає 115 547,79 грн.

Вартість евакуації авто з місця ДТП склала 2600 грн. (відповідно до ст.28 Закону відшкодовується страховиком).

Стоянка авто 11 місяців х 400 грн. (за добу) = 4 400 грн. (відшкодовується обвинуваченим так як вказані витрати не входить до переліку, передбаченого ст.28 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Витрати на складання Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу 3000 грн. (має відшкодовується обвинуваченим так як не входить до переліку, передбаченого ст. 28 Закону).

Разом шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, розподіляється потерпілим у позові до відшкодування наступним чином:

115547,79 + 2600 = 118 147,79 грн. відповідно до ст.28 Закону має відшкодовуватися страховиком.

4400 + 3000 = 7400 грн. має відшкодовується обвинуваченим, так як не входить до переліку, передбаченого ст.28 Закону).

Щодо шкоди здоров`ю, то потерпілий розрахував її наступним чином у позовній заяві (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог): шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, яка складається з документально підтверджених витрат у сумі 36222+13990=50212 грн. (відповідно до ст.23 Закону відшкодовується страховиком).

Шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, пов`язаним з повторною операцією по видаленню титанової пластини, складає 25000 грн. (відповідно до ст.23 Закону відшкодовується страховиком).

Шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, який є непрацюючою особою (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2020 складала 4723 грн.), станом на день подачі позову така шкода становить 6 місяців х 4723 грн. = 28338 грн. (відповідно до ст.23 Закону відшкодовується страховиком). Загальна сума шкоди здоров`ю потерпілого становить 103550 грн. 00 коп.

Моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом та ушкодженням здоров`я відповідно до ст.26-1 Закону складає 5 % від суми 103550 грн. 00 коп., тобто становить 5177,50 грн. та має також відшкодовуватися страховиком, і разом (без відшкодування шкоди майну) становить 108727 грн. 50 коп.

Відтак, за мінусом 1000 грн. франшизи потерпілий просив стягнути зі страховика Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (юридична адреса: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) на його користь 225875 грн. 50 коп., де відшкодування шкоди майну складає 118147 грн. 79 коп., та відшкодування шкоди здоров`ю становить 108727 грн. 50 коп.

З обвинуваченого ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) потерпілий просив стягнути на свою користь 308400.00 грн., де 300000 грн. складає відшкодування моральної шкоди, а 8400 грн. - відшкодування майнової шкоди, де: оплата за стоянку автомобіля на штраф майданчику за 11 місяців по 400 грн. на добу складає 4400 грн., витрати на складання Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу 3000 грн., плюс франшиза у розмірі 1000 грн.

Судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката для потерпілого склали 30000 грн.

Як зазначалося вище, обвинувачений пред`явлений до нього позов у частині відшкодування майнової шкоди у розмірі 8400 грн. та у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30000 грн. визнав у повному обсязі, а в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково лише у розмірі 100000 грн.

Як стало відомо суду від сторін та потерпілого і його представника, такий же розмір моральної шкоди обвинувачений визнавав ще на стадії досудового розслідування, однак за період більш ніж два роки, він жодним чином навіть частково ніяких відшкодувань не здійснював.

Вирішуючи цивільний позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, пред`явлені до страховика, підлягають повному задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими, аргументованими та законними. Суд враховує і те, що відповідно до п.9.1. статті 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Позов у частині відшкодування обвинуваченим майнової шкоди у розмірі 8400 грн. та у частині відшкодування ним витрат потерпілого на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30000 грн. визнаний ОСОБА_6 у повному обсязі, підлягає задоволенню в такому ж розмірі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Однак, суд дійшов висновку, що вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди саме у розмірі 300000 грн. не є переконливими та обґрунтованими, тому в цій частині позову суд приймає рішення також в межах, визнаних та не оспорюваних ОСОБА_6 , тобто стягує з останнього 100000 грн., враховуючи приписи ч. 3 ст. 13 ЦПК України про те, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У даному випадку часткове визнання обвинуваченим пред`явленого до нього цивільного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В решті позов потерпілого слід відхилити, як необґрунтований.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основновного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 на період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- автомобіль марки «Lexus» моделі «LX5", реєстраційний номер « НОМЕР_4 » - залишити у користуванні власника ОСОБА_6 ;

- автомобіль марки «Citroen» моделі «Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити у користуванні власника ОСОБА_11 ;

- автомобіль марки «ГАЗ» моделі «33021-212», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - залишити у користуванні володільця ОСОБА_13 .

Скасувати арешт у виді заборони відчуження щодо автомобіля марки «Citroen» моделі «Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та щодо автомобіля марки «ГАЗ» моделі «33021-212», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який було накладено на перелічені два транспортні засоби у межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі унікальний № 756/4922/20.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (юридична адреса: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) на користь ОСОБА_11 225875 гривень 50 копійок, де відшкодування шкоди майну складає 118 147 гривень 79 копійок, а відшкодування шкоди здоров`ю становить 108727 грн. 50 коп.

Прийняти часткове визнання позову ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_11 8400 грн. в порядку відшкодування майнової шкоди, 30000 грн. - на відшкодування процесуальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 100000 гривень - на відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення, а всього стягнути суму 138400 гривень 00 копійок.

В решті вимог цивільний позов ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3758 гривень 30 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1