Справа № 522/3807/22
Провадження № 1-«кс»/522/2016/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 04.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 04.03.2022 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2022 невстановленими особами спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості співробітнику УСБУ в Одеській області, який виконував свої службові обов`язки поблизу приміщення Таїровського ВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до відповіді на доручення слідчого з ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою проживання ОСОБА_4 , можливо знаходяться боєприпаси, набої, зброя, комп`ютерна техніка, електронні носії інформації, мобільні телефони (планшети), інші електронні пристрої які зберегли в собі інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, та щодо кримінальних правопорушень, які готуються, грошові кошти отримані злочинним шляхом, предмети, речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути засобом для розкриття кримінального правопорушення і встановлення винних осіб у вчиненні злочину.

04-05.03.2022 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області майором юстиції ОСОБА_2 , в порядку передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком, тобто пов`язаним із необхідністю рятування майна - предметів і документів, які можуть бути визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, переслідуванням осіб підозрюваних у вчиненні злочину, проведено обшук об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 11, IMEI НОМЕР_1 . IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою Київстар; предмет, схожий на рушницю із позначенням НОМЕР_3 із серійним номером НОМЕР_4 із магазином до нього та 20 набоїв калібру 9х21 мм.

Метою накладення арешту на майно, згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є: збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Підставою накладення арешту на майно, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, є наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

Прокурор та слідчий до суду не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою забезпечити можливість проведення відповідних експертиз.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000079 від 04.03.2022, в ході проведення 04-05.03.2022 обшуку об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на мобільний телефон Iphone 11, IMEI НОМЕР_1 . IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою Київстар; предмет, схожий на рушницю із позначенням НОМЕР_3 із серійним номером НОМЕР_4 із магазином до нього та 20 набоїв калібру 9х21 мм.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: