Справа №463/1612/22
Провадження №1-кс/463/1147/22
У Х В А Л А

05 квітня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2022 року, а саме щодо вчинення на його думку суддею апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, який зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби при розгляді його апеляційної скарги порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановив завідомо неправосудну ухвалу від 25.01.2017 року по справі №461/6113/15. Просить: зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі вказаної заяви.

Скаргу мотивує тим, що звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2022 року, яку в подальшому скеровано до розгляду Територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованого у м. Львові, відповідно до якої просив внести відомості до ЄРДР за ст. 366 КК України відносно судді апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , а саме щодо вчинення на його думку кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, який зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби при розгляді його апеляційної скарги порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановив завідомо неправосудну ухвалу від 25.01.2017 року по справі №461/6113/15. Просив визнати його потерпілим в даному кримінальному провадженні. Однак у визначені КПК України строки відомості по вказаній заяві не були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таку бездіяльність вважає незаконною.

В судове засідання скаржник не з`явився. Подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

При безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушується гарантія недоторканності суддів і їх незалежності у виконанні професійних обов`язків, спроба втручання у здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи, та у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Втім, як правило, заяви про вчинення суддями злочину (кримінального правопорушенн) у вигляді, на думку заявника, ухвалення суддями відповідного судового рішення, викликані просто незгодою заявника з прийнятим рішенням, або бажанням таким чином вплинути на результат розгляду справи поза межами встановленої судової процедури.

Це є прямим тиском на суд, втручанням у здійснення правосуддя та прямо порушує норми Конституції України, суперечить Основним принципам незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада 1985 року та 13 грудня 1985 року щодо гарантування засад незалежності судових органів.

Водночас, як зазначено вище, що стосується законодавчої процедури розгляду таких заяв правоохоронними органами, то після отримання відповідної заяви, відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України , слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Аналогічна норма міститься і у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 6 квітня 2016 року.

Так, згідно з п. 1 розділу 3 зазначеного вище Положення, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Крім того, норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Отже, досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності судового рішення та витребування пояснень у суддів з приводу ухваленого рішення тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до вищої інстанції не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 124 Конституції України, оскільки делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно з правовими висновками, викладеним у Рекомендації CM/REC (2010) 12 Комітету Ради Європи від 17 листопада 2010 року, судді не зобов`язані роз`яснювати, якими переконаннями вони керувалися при прийнятті судових рішень (п. 15).

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

Така ситуація є особливо загрозливою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, особливо з огляду на те, що ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а інша завжди буде незадоволена результатом розгляду справи. Якщо по кожній справі за заявою незадоволеної сторони будуть внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у відношенні судді, то судді, здійснюючи правосуддя, фактично весь час будуть перебувати під психологічним тиском та тільки те і робити, що надавати пояснення, що є порушенням конституційних гарантій незалежності судової влади та реалізації права на справедливий суд незалежним і безстороннім судом.

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2022 року, яку в подальшому скеровано до розгляду Територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованого у м. Львові, відповідно до якої просив внести відомості до ЄРДР за ст. 366 КК України відносно судді апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , а саме щодо вчинення на його думку кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, який зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби при розгляді його апеляційної скарги порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановив завідомо неправосудну ухвалу від 25.01.2017 року по справі №461/6113/15..

В матеріалах скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.
Незгода з рішеннями суду може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення суддею апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України при винесенні ухвали від 25.01.2017 року по справі №461/6113/15, за заявою ОСОБА_3 від 03 лютого 2022 року про вчинення кримінального правопорушення - відсутні.

Крім цього, слід зазначити, що звернення ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Львові, відповідно до якої просив внести відомості до ЄРДР за ст. 366 КК України відносно судді апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , а саме щодо вчинення на його думку кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, який зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби при розгляді його апеляційної скарги порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановив завідомо неправосудну ухвалу від 25.01.2017 року по справі №461/6113/15, вже було предметом розгляду судом. Так, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.06.2020 року, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень відмовлено за безпідставністю. Дана ухвала слідчого судді набрала законної сили, оскільки ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.10.2020 року залишена без змін.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, у зв`язку з чим в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1