Провадження № 1-кс/522/3356/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання представника іншого володільця майна ТОВ «СПОРТ І ВІДПОЧИНОК» - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000081 від 07 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, про скасування арешту майна.
Учасники процесу:
представник іншого володільця майна - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «СПОРТ І ВІДПОЧИНОК» звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, мотивуючи таким.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000081 від 07.10.2021 року, а саме на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61а, кадастровий номер :26:011:0006, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, що на підставі договору оренди землі від 01.08.2014 використовується ТОВ «Спорт та Відпочинок», із забороною використання вказаної земельної ділянки, а також забороною проведення на вказаній земельній ділянці будівельних робіт.

В обґрунтування накладення арешту, слідчий суддя зазначив, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 25.06.2014 Одеською міською радою прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «Спорт та Відпочинок» в оренду земельної ділянки площею 0,0370 га за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації нежитлової будівлі комунально-побутового обслуговування.
На підставі вказаного рішення між Одеською міською радою та ТОВ «Спорт та Відпочинок» 01.08.2014 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, згідно п. 1.1 якого орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради № 4858-VI від 25.06.2014 року надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, загальною площею 370 кв. м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:011:006, згідно з планом земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що 17.08.2018 Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва нове будівництво дитячого центру культури та спорту за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61а, за рахунок знесення окремої нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ «Спорт та Відпочинок».
Також встановлено, 26.08.2021 Управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 345 з нового будівництва дитячого центру культури та спорту за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61а, за рахунок знесення окремої нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ «Спорт та Відпочинок».
Як зазначено вище, земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, не виділялася під забудову її власником Одеською міською радою, а лише для експлуатації вже існуючої нежилої будівлі комунально-побутового обслуговування (п. 5.1. Договору).
Таким чином, на вищевказаній земельній ділянці крім експлуатації вже існуючої нежитлової будівлі представниками ТОВ «Спорт та відпочинок» фактично здійснюється нове будівництво нежитлової будівлі, що не передбачено указаним договором оренди та свідчить про зловживання повноваженнями, з боку службових осіб ТОВ «Спорт та відпочинок», які діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використовуючи всупереч інтересам юридичної особи службовою особою такої юридичної особи свої повноваження завдали істотної шкоди державним та громадським інтересам.
Таким чином, зазначений об`єкт будівництва фактично є об`єктом самочинного будівництва, який розташований на указаній земельній ділянці і який має явні невідповідності із проектом зазначеної забудови, що виражається не тільки в збільшенні площі об`єкту будівництва, а й у фактичній її забудові та експлуатації, яка, як зазначено в описовій частині клопотання не виділялася під забудову її власником Одеською міською радою, а лише для експлуатації вже існуючої нежилої будівлі комунально-побутового обслуговування.
Відповідно до постанови прокурора від 10.01.2022 земельна ділянка площею 0,0370 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою застосування заходу забезпечення у вигляді арешту було збереження речового доказу у вигляді земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :26:011:0006), яка перебуває у користуванні ТОВ «Спорт та відпочинок», та яка зберегла на собі сліди злочину (у вигляді незаконної забудови), що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В той же час, представник іншого володільця майна зазначає, що при вирішенні питання про накладення арешту не встановлено підстав вважати, що земельна ділянка є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, а також стороною обвинувачення не аргументовано, що і справді могло бути вчинене кримінальне правопорушення за відповідною статтею Закону України про кримінальну відповідальність, окрім цього, не стороною обвинувачення не доведено, що без застосування заходу забезпечення кримінального провадження можуть бути втрачені будь-які докази. Зважаючи на те, що під час розгляду клопотання ні власник майна ні інший його володілець не були присутні, вказані обставини дають право в першу чергу звернутися із клопотанням про скасування арешту.
Прокурор не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Представник іншого володільця майна підтримав клопотання, просив його задовольнити у повному обсязі.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч. ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про накладення арешту слідчим суддею було враховано стадію кримінального провадження, та те, що на той момент вчинялися першочергові слідчі (розшукові) дії, а тому вимоги до обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження не були такими суворими, ніж при вирішенні питання про доцільність їх продовження.
У клопотанні адвокатом належним чином наведено мотиви про те, що на даній стадії кримінального провадження, подальше обмеження права власності на майно, яке не має стосунку до кримінального провадження може негативним чином порушувати право мирного володіння своїм майном, і яке не є необхідним у демократичному суспільстві. Зважаючи, що строк обмеження права власності був достатнім для фіксації та збереження необхідної інформації, та з урахуванням відсутності доводів, які б переконали слідчого суддю у подальшій потребі для досудового розслідування, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність задоволення клопотання.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність скасування арешту з майна.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання представника власника майна ТОВ «СПОРТ І ВІДПОЧИНОК» - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000081 від 07 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року по справі №522/21452, провадження №1-кс/522/3356/22 на майно у кримінальному провадженні №0000081 від 07.10.2021 року, а саме на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61а, кадастровий номер :26:011:0006, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, що на підставі договору оренди землі від 01.08.2014 використовується ТОВ «Спорт та Відпочинок», із забороною використання вказаної земельної ділянки, а також забороною проведення на вказаній земельній ділянці будівельних робіт.

Копію судового рішення направити прокурору у даному кримінальному провадженні - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

ОСОБА_5