ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000904 від 31.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000904 від 31.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України.

Вилучений транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повернуто власнику ОСОБА_7 .

На таке судове рішення прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на транспортний засіб «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що даний транспортний засіб використовувався ОСОБА_7 , який намагався на ньому, із підробленими документами, перетнути державний кордон України в період воєнного стану.

Провадження №11-сс/822/93/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.170 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Вказує, що слідчим суддею не враховано, що транспортний засіб «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 постановою слідчого визнано речовими доказами, та в розумінні ст. 98 КПК України вони можуть використовуватися як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою їх збереження є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Звертає увагу суду на те, що відмова в накладенні арешту на транспортний засіб може призвести до втрати цього речового доказу, оскільки будь-яка особа матиме змогу змінити, переробити, зіпсувати, сховати чи передати його.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи власника майна ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 170, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, ін.).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були повністю дотримані.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що до ЄРДР за №0000904 від 31 березня 2022 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_1 (а.с.33-34).

Постановою слідчого від 31 березня 2022 року транспортний засіб та свідоцтво визнано речовими доказами ( а.с 35-36).

Відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України настає зокрема, за підроблення або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також за використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, колегія судів звертає увагу, що санкцією ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу у розмірі, який би перевищував 3 тис. неоподатковуваних мінімумів громадян і вказана стаття не зазначена у переліку кримінальних правопорушень у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за скоєння цього кримінального проступку спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання, не передбачена.

Доводи прокурора про те, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні колегія суддів оцінює критично та зазначає, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію не є предметом чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнання транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію речовими доказами в даному кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до вимог ст. 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності арешту транспортного засобу «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 в контексті внесених в ЄРДР кримінальних правопорушень за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Твердження прокурора про те, що накладення арешту на вказане майно сприятиме здійсненню досудового розслідування не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що, як слідчим у поданому клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі не зазначались будь-які процесуальні дії, які потрібно буде вчинити з використанням вказаного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим у поданому клопотанні та інших матеріалах справи не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Ісмаїлов проти Pocii 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Hixто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом i загальними принципами міжнародного права.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався вимог ст. 170 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні з метою недопущення можливого відчуження, зникнення чи настання інших наслідків, які можуть в подальшому перешкоджати виконанню рішення суду та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення слідчого судді, оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідність накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI» модель «SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 чи на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та наявність підстав, визначених ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170,309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду , -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000904 без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

11.04.2022 року

(дата засвідчення копії)