н/п 1-кс/953/935/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_6 від 15.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 14.04.2021, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , в якій останній просить: скасувати повідомлення про підозру від 15.11.2021 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000369 від 14.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України; зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000369 від 14.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України, виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про дату та час повідомлення про підозру від 15.11.2021 відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги захисник посилається на те, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 14.04.2021 за ч.ч.1, 2 ст.319 КК України. 15.11.2021 слідчим СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області складено, а прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.319 КК України. 04.01.2022 органом досудового розслідування відповідно до вимог ст.290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування стороні захисту, що доводить той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке вручене 15.11.2021 є остаточним, незмінним, а у матеріалах кримінального провадження об`єм зібраних доказів, якими орган досудового розслідування підтверджує обґрунтованість повідомлення про підозру, не може бути доповнений та є на думку органу досудового розслідування достатнім для доведення обґрунтованості підозри та вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень. Захисник вважає, що повідомлення про підозру від 15.11.2021 у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є необґрунтованою, а у її діях відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.319 КК України, зокрема, об`єкт та об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення. ОСОБА_6 не є суб`єктом кримінального правопорушення, а у органу досудового розслідування, як на час повідомлення про підозру, так і на даний час, відсутні будь-які докази підтверджуючі факт заповнення та видачі рецепту саме ОСОБА_6 . Крім того, органом досудового розслідування порушено порядок повідомлення про підозру, який передбачений чинним КПК України, оскільки у наданому повідомленні про підозру від 15.11.2021 ОСОБА_6 , взагалі відсутня частина змісту підозри, як того передбачає п.4 ч.1 ст.277 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив про її задоволення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що 15.11.2021 у кримінальному поводжені №0000369 ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 276-276 КПК України, особисто вручено повідомлення про підозру за ч.ч.1,2 ст. 319 КК України. На момент отримання повідомлення про підозру жодних зауважень з питань її змісту не виникло. 19.11.2021 в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчим суддею вирішено питання про обґрунтованість підозри, що в подальшому підтверджено рішенням Харківського апеляційного суду від 06.12.2021. Прокурор зазначив, що за клопотанням сторони захисту у вказаному кримінальному проваджені органом досудового розслідування була надана згода на представлення вказаної підозри з метою усунення можливих недоліків, але сторона захисту для отримання екземпляру чи копіювання не з`явилася. Разом з цим, на теперішній час, виконуються вимоги ст. 290 КПК України у вказаному кримінальному провадженню і сторона захисту не позбавлена у повній мірі ознайомитися з оригіналом підозри. Також зазначає, що обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчій судді доказами, які містять в матеріалах кримінального провадження №0000369, як приклад, відповідно до висновку експертиз підписи підозрюваної виконані нею на відповідних медичній документації. Усі інші твердження сторони захисту вважає є предметом безпосереднього доказування у суді під час розгляду кримінального провадження судом по суті. Відповідно до ст.ст.279,338 КПК України при наявності обґрунтованих підстав сторона обвинувачення має можливість змінити повідомлення про підозру чи обвинувачення в суді.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали клопотання (справа №953/10981/21,провадження №1кс/953/11002/21), заслухавши позицію учасників судового провадження, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру у вчиненні злочину підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеному 14.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, 15 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів, та ч.2 ст.319 КК України, тобто, незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів, вчиненій повторно.

Слідчою суддею встановлено та не заперечувалося учасниками справи, органом досудового розслідування повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000369 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.319 КК України та відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Отже, адвокат ОСОБА_5 , як захисник ОСОБА_6 на підставі ст. 303 КПК України має право на досудовому провадженні подати слідчому судді скаргу на повідомлення про підозру від 15.11.2021, так як сплив строк понад два місяці з дня його складення, кримінальне провадження не закрите прокурором і не було звернення до суду із обвинувальним актом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у ст. 277 КПК України. Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Слідча суддя, дослідивши наявне у матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 15.11.2021 дійшла висновку, що воно відповідає зазначеним вимогам КПК України, оскільки містить ті фактичні обставини, які були відомі органу досудового розслідування на час його складання. За своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при його складанні було дотримано вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці); функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, слідча суддя зазначає наступне.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України).

Разом з цим, при розгляді скарги встановлено, що при врученні, слідчим дотримано вимоги ст.ст.42, 135, 278 КПК України, шляхом вручення повідомлення про підозру підозрюваній ОСОБА_6 особисто у день його складання.

З огляду на зазначене, слідча суддя вважає безпідставним посилання захисника щодо порушенням органом досудового розслідування встановленого процесуальним законом порядку повідомлення та вручення підозри, як на підставу для її скасування.

Щодо наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.319 КК України, слідча суддя зазначає наступне.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Системний аналіз норм КПК України свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків.

Як вбачається їх конструкції п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже, стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені п. 1 та п. 3 ч. 7 ст. 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (ст. 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні. Отже з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі.

Саме у зв`язку із цим п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Із урахуванням цього стандарт достатніх підстав (доказів) для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Повідомлення ОСОБА_6 про підозру спричинило для неї лише виникнення прав та обов`язків підозрюваної, які передбачені ст. 42 КПК України, та не потягнуло інших обмежень. Всі подальші процесуальні дії та відповідні обмеження, які з ними пов`язані (в т.ч. пов`язані із застосуванням запобіжного заходу) не можуть враховуватися під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, оскільки виходять за межі дослідження слідчим суддею такої скарги і локального предмету доказування сторонами при вирішенні цього питання.

Захисник стверджує про відсутність у матеріалах кримінального провадження належних, достатніх та допустимих доказів, що б підтверджували наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч1,2 ст. 319 КК України.

Прокурор на підтвердження достатності доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 посилався на такі матеріали кримінального провадження: протоколи додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.07.2021; протоколи обшуку від 17.06.2021; протоколи додаткового огляду речей від 21.09.2021, 29.09.2021, 06.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.10.2021.

Досліджені у судовому засіданні докази, зібрані у кримінальному проваджені на день складення повідомлення про підозру від 15.11.2021, переконують слідчу суддю в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку такі докази відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, і давали стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_6 у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч.1,2. ст. 319 КК України.

Крім того, обґрунтованість повідомленої 15.11.2021 ОСОБА_6 підозри у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч.1,2. ст. 319 КК України, за стандартом доказування «обґрунтована підозра», перевірялась слідчим суддею під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу 19.11.2021. При дослідженні цього питання слідчими суддями, як першої так і апеляційної інстанції, наданий аналогічний перелік доказів, які свідчать, що причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України, який відповідає дослідженому в судовому засіданні переліку доказів.

Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи, так і в подальшому.

На підтвердження обґрунтованості підозри на час розгляду даної скарги, прокурор надав слідчій судді також докази, які отримані органом досудового розслідування після 15.11.2021, а саме: висновок Харківської обласної державної адміністрації Департамент охорони здоров`я №02.03-09/1807 від 06.12.2021; висновок експерта №СЕ-19/121-21/26850-ПЧ від 24.12.2021;висновок експерта №СЕ-19/121-21/26849-ПЧ від 21.12.2021; висновок експерта №СЕ-19/121-21/26851-ПЧ від 29.12.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.11.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.11.2021.

Під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акта щодо підозрюваного.

Слідча суддя зазначає, що здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину. При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того, чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру.

На даному етапі провадження слідчий суддя також не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваної складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

З огляду на зазначене, доводи сторони захисту щодо не підтвердження наявними в матеріалах кримінального провадження доказами наявності у діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1.2 ст. 319 КК України , як підстави для скасування підозри, відхиляються слідчою суддею.

За результатами розгляду даної скарги слідча суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 15.11.2021, що є підставою для відмови у задоволенні відповідної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_6 від 15.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 14.04.2021, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційного інстанції.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1