справа № 361/4956/20
провадження № 1-кп/361/355/22
УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора потерпілої представника потерпілого обвинуваченого захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001489 від 15 травня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з вищою освітою, директора Товариства з обмеженою відповідальністю Модуль Стиль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :
27 липня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001489 від 15 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийнято до спільного розгляду у даному кримінальному провадженні.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 20 липня 2019 року приблизно о 19.20 год. разом із ОСОБА_4 перебували поруч біля паркану домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт, у ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Того ж дня, приблизно о 19.20 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, притиснув потерпілу ОСОБА_4 до металевого паркану в місці, де знаходилась металева хвіртка та, утримуючи останню у вказаному місці, за допомогою металевої хвіртки, шляхом різкого закриття і відкриття металевої хвіртки наносив ОСОБА_4 удари в область голови, тулубу, правої верхньої та нижньої кінцівок потерпілої.
У результаті нанесення вказаних ударів, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в області на передній поверхні грудної клітини справа, у верхніх та нижніх третинах правого плеча в поекції передньо-верхньої ості правої здухвинної кістки, що згідно із висновком судово-медичної експертизи № 33/197-19 від 08 липня 2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні потерпілій ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

01 серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду клопотання (заяву) про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0001489 від 15 травня 2020 року, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінований йому кримінальний проступок без визнання його провини.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав, проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні це клопотання підтримала, просила суд задовольнити його, оскільки інкриміновані обвинуваченому події мали місце 20 липня 2019 року, на даний час сплинуло більше трьох років, тому наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Пред`явлений потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просила залишити без розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення даного клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України не заперечувала, вказуючи, що наявні законні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 у суді проти задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності заперечували.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року № 12 роз`яснив, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг, невчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; а процесуально-правовими підставами притягнення особи як обвинуваченого та його згода на звільнення від кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення яких, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, становить два роки, вказаний строк не зупинявся, не переривався та сплинув 20 липня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд встановив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до кримінальної відповідальності притягується вперше, інкриміноване йому кримінальне правопорушення мало місце 20 липня 2019 року, відповідно два роки з цієї дати сплинуло 20 липня 2021 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18 висловив правовий висновок та зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про достатність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України за правилами п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
У ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, про що постановляється ухвала.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 10 серпня 2021 року у справі № 161/694/20 висловив правовий висновок та зазначив, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведене, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 129, 284, 285, 286, 288, 350, 369, 370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001489, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілій (цивільному позивачу) ОСОБА_4 право пред`явлення цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Суддя ОСОБА_1