26 вересня 2022 року
Справа № 932/5370/22
Провадження №1-кс/932/2762/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:
22.09.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі;
23.07.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1-х років позбавлення волі;
22.01.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ст.. 309, ст..70 КК України до покарання у вигляді 2-х років 5 місяців позбавлення волі;
16.09.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 2-х років 6 місяців позбавлення волі;
15.09.2022 року Правобережною окружною прокуратурою м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт до суду за ч.1 ст. 125 КК України
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР №0000712 від 14.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 29.08.2022 знаходячись на території Дніпропетровського залізничного вокзалу, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна 1, маючи умисел направлений на незаконне носіння, зберігання та придбання з метою збуту вірогідніше всього конструктивно оформлених зарядами вибухової речовини, а саме п`ять споряджених корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових речовин; вірогідніше всього п`ять уніфікованих запалів ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2, промислово виготовлені, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р., також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., діючи умисно, шляхом придбання у невстановленої у ході досудового розслідування особи, незаконно придбав вірогідніше всього конструктивно оформлених зарядами вибухової речовини, а саме п`ять споряджених корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових речовин; вірогідніше всього п`ять уніфікованих запалів ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2, промислово виготовлені, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових пристроїв. Після цього, ОСОБА_6 діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги ст.39 ЗУ «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., зберігаючи при собі, переніс вищевказані вибухові речовини та вибухові пристрої до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати з метою подальшого збуту до 21.09.2022 року.

21.09.2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вірогідніше всього конструктивно оформлених зарядами вибухової речовини, а саме п`ять споряджених корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових речовин; вірогідніше всього п`ять уніфікованих запалів ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2, промислово виготовлені, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу вищевказаних вибухових речовин та пристроїв, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 заздалегідь обговореною адресою, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де під час зустрічі ОСОБА_9 особисто передав в руки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень (номіналом по 500 гривень), одразу після чого ОСОБА_6 передав особисто в руки ОСОБА_10 вірогідніше всього конструктивно оформлені зарядами вибухової речовини, а саме п`ять споряджених корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових речовин; вірогідніше всього п`ять уніфікованих запалів ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2, промислово виготовлені, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових пристроїв.

21.09.2022 року слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, біля буд. №21, в ході якого гр. ОСОБА_9 добровільно надав для огляду та вилучення п`ять предметів схожих на гранати та п`ять предметів схожих на запали, які згідно висновку експерта вірогідніше всього конструктивно оформлені зарядами вибухової речовини, а саме п`ять споряджених корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових речовин; вірогідніше всього п`ять уніфікованих запалів ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2, промислово виготовлені, які вірогідніше всього відносяться до категорії вибухових пристроїв, тим самим ОСОБА_6 здійснив збут вибухових пристроїв та речовин, без передбаченого законом дозволу шляхом особистої передачі.

Також, під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 29.08.2022 знаходячись на території Дніпропетровського ж/д вокзалу, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна 1, маючи умисел направлений на незаконне носіння, зберігання та придбання 81 бойового припасу 5,45 мм проміжних патронів; патрони призначені для стрільби з наступної бойової, нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74, «АКМ-74» «»АКС 74У, ручних кулементів «РПК-74» та їх модифікації»; патрони виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби а також девять бойових припасів - 7,62 мм - проміжних патронів зразка 1943 року, з кулею зі сталевим осереддя; патрони призначені для стрільби з бойової, нарізної, вогнепальної зброї автоматів «АК47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РПК», «РПКС», карабінів «СКС»; патроні виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р., також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., діючи умисно, шляхом придбання у невстановленої у ході досудового розслідування особи, незаконно придбав 81 бойовий припас 5,45 мм проміжних патронів; патрони призначені для стрільби з наступної бойової, нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74, «АКМ-74» «»АКС 74У, ручних кулементів «РПК-74» та їх модифікації»; патрони виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби а також дев`ять бойових припасів - 7,62 мм - проміжних патронів зразка 1943 року, з кулею зі сталевим осереддя; патрони призначені для стрільби з бойової, нарізної, вогнепальної зброї автоматів «АК47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РПК», «РПКС», карабінів «СКС»; патроні виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби. Після цього, ОСОБА_6 діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги ст.39 ЗУ «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., зберігаючи при собі, переніс вищевказані бойові припаси до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати їх до 21.09.2022 року.

Так, 21.09.2022 у період часу з 11 години 24 хвилин до 13 години 53 хвилин співробітниками відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 19.09.2022 було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено 81 бойовий припас 5,45 мм проміжних патронів; патрони призначені для стрільби з наступної бойової, нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74, «АКМ-74» «»АКС 74У, ручних кулементів «РПК-74» та їх модифікації»; патрони виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби а також дев`ять бойових припасів - 7,62 мм - проміжних патронів зразка 1943 року, з кулею зі сталевим осереддя; патрони призначені для стрільби з бойової, нарізної, вогнепальної зброї автоматів «АК47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РПК», «РПКС», карабінів «СКС»; патроні виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.

21.09.2022 року ОСОБА_6 , було затримано у порядку статті 208 КПК України.

22.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків , передбачених ст.. 177 КПК України, а саме , що ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 у разі доведеності вини останнього, може бути засуджений до покарання пов`язаного з позбавленням волі; незаконно впливати на свідків, оскільки слідчі дії на даний час органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі; вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить факт неодноразового вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочинів, а також останній не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, вважають, щодо ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під варто, з альтернативою внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні , прокурор заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, навів обставини аналогічні викладеним в клопотанні, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 ,в судовому засіданні просили вирішити клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 15.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 17.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 16.09.2022; протоколом огляду місця події від 21.09.2022; протоколом огляду місця події від 21.09.2022; протоколом обшуку від 21.09.2022; протоколом затримання від 21.09.2022; протоколом роз`яснення права на захист від 21.09.2022; постановою про доручення проведення вибухотехнічної експертизи від 21.09.2022; постановою про доручення проведення судової експертизи зброї від 21.09.2022; висновком експерта за результатами вибухотехнічної експертизи від 22.09.2022; висновком експерта за результатами судової експертизи зброї від 22.09.2022; протоколом допиту підозрюваного від 22.09.2022.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оцінюючі здобуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для висновку про причетність особи до інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 міг вчинити це кримінальне правопорушення, а відтак підозра є обґрунтованою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя набуває висновку про їх доведеність стороною обвинувачення.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, встановлених в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, є достатні підстави вважати, що враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду.

Щодо ризику, вчинити інше кримінальне правопорушення, слід зазначити , що ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності неодноразово, на сьогоднішній час відносно нього, у суді перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно доданих протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 фактично затриманий 21.09.2022 року, а отже строк дії запобіжного заходу відраховується саме з 21.09.2022.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_14 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, приходжу до висновку про визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілою за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_6 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 листопада 2022 року, включно.

Визначити підозрюваному заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 78000 ( сімдесят вісім тисячі) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

4) здати свій паспорт для виїзду за кордон.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1