Справа № 489/1230/22
Номер провадження 1-кп/489/684/22
ВИРОК
Іменем України

25 травня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000502, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.02.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 31.08.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 05.11.2020 по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 у невстановлений під час досудового розслідування день та час за невстановлених слідством обставин у невстановленому під час досудового розслідування місці та у невстановленої особи незаконно придбав, а в подальшому зберігав за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 10,586 г, без мети збуту для власного вживання, що було виявлено 02.11.2021 під час санкціонованого обшуку.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, у невстановлений під час досудового розслідування день та час за невстановлених слідством обставин у невстановленому під час досудового розслідування місці незаконно придбав (знайшов) бойові припаси, а саме: 16 набоїв, які є 7,62-мм (7,62*39) патронами зразка 1943 року, Климовського штамповочного заводу СРСР 1984 року випуску, які в подальшому незаконно зберігав за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, що було виявлено 02.11.2021 під час санкціонованого обшуку.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_4 27.04.2022 було укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся, не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Сторонами угоди узгоджено ОСОБА_3 таке покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, два роки обмеження волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, три роки позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання три роки три місяці позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, сторони угоди дійшли згоди про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Прокурор просив затвердити угоду.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє вимоги угоди та наслідки, угода відповідає вимогам КПК і може бути затверджена.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно дост. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України є проступком; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Суд установив, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінальних правопорушень та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Ураховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, зокрема, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Визначаючи тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд ураховує тяжкість кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого та вважає доцільним визначити тривалість іспитового строку в два роки, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта має бути стягнуто з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази має бути знищено.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, ст.ст.373 - 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2022, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000502;

визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання два роки обмеження волі;

визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання три роки позбавлення волі;

відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання три роки три місяці позбавлення волі;

відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1372,96 грн. (тисяча триста сімдесят дві грн. 96 коп.).

Речові докази: канабіс, масою 10,586 г, переданий до кімнати речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області за квітанцією № 1046; 16 набоїв, які є 7,62-мм (7,62*39) патронами зразка 1943 року, Климовського штамповочного заводу СРСР 1984 року випуску, передані до кімнати речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області за квітанцією № 137 знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Ленінському районному суді м. Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1