Провадження № 1-кс/734/500/22 Справа № 734/2201/22
У х в а л а

іменем України

13 жовтня 2022 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000385 від 08.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.246 КК України,-

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання від старшого слідчого СВ ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівський області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000385 від 08.10.2022 року, у якому слідчий просить накласти арешт на: трактор колісний МТЗ-82.1, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та причіп-самоскид-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , та який навантажений дров`яною деревиною непромислового використання об`ємом близько 7 м3, які 07.10.2022 року було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та які перебувають в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 з метою збереження речового доказу.

Клопотання мотивоване тим, що 07.10.2022 року до ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що с. Короп`є, по вул. Центральна навпроти буд. 2 нарядом СРПП (Фауна 100) було зупинено трактор МТЗ 82, р.н. НОМЕР_1 в зчепленні з причепом-самоскидом, р.н. НОМЕР_3 завантаженим розпиляною деревиною, під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив, що вказану деревину він випиляв в лісосмузі.

Відомості за вказаним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 08.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування, 07.10.2022 року проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості, що розташована в с. Короп`є, по вул. Центральна навпроти буд. 2, Чернігівського району Чернігівської області в ході якого було вилучено трактор колісний МТЗ-82.1 р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та причіп-самоскид-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , та який навантажений розпиляною деревиною.

07.10.2022 року водій трактора ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав пояснення, що від на тракторі МТЗ-82.1 перевозив дрова, які отримав в с. Морівськ від ОСОБА_9 , у якого він і працює. Деревину перевозив без відповідних документів для знайомої ОСОБА_10 , але після зупинки трактора працівниками поліції ОСОБА_9 привіз документи на деревну, які ОСОБА_8 долучив до свого пояснення. А саме, до свого пояснення ОСОБА_8 долучив Товарно-транспортну накладну (ліс) серії МОА «251728 від 20.09.2022 року, автомобільний перевізник ОСОБА_9 , код ЄДРПОУ/РНОКПП/паспорт НОМЕР_5 , водій ОСОБА_11 , номер посвідчення водія НОМЕР_6 , транспортний засіб марки КрАЗ 260, р.н. автомобіля НОМЕР_7 . Відомості про вантаж: 2 група Деревина дров`яна НП загальним об`ємом 9,8960 м3.

10.10.2022 року було проведено огляд аудіо-, відеоносія інформації, а саме компакт-диску з відеозаписом з нагрудного водеореєстратора працівника СРПП ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, який перебував на добовому чергуванні, та яким було зупинено трактор колісний МТЗ-82.1, р.н. НОМЕР_1 в зчепленні з причепом-самоскидом-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 , який навантажений розпиляною деревиною де в ході розмови ОСОБА_8 повідомив, що вказану деревину (дрова) вони напиляли в лісі та везе її з лісу.

10.10.2022 року на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: вул. Родини Богомольців, буд. 16, смт. Козелець із залученням спеціаліста головного лісничого ДП «Козелецьрайагролісгосп» ОСОБА_12 було проведено огляд речового доказу, а саме трактора колісного МТЗ-82.1,р.н. НОМЕР_1 , синього кольору та причепу-самоскида-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 , який навантажений розпиляною деревиною, в ході якого було встановлено, що навантажена на причепі деревина це - дров`яна деревина непромислового використання об`ємом близько 7 м3.

10 .10.2022 року вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони мають значення речового доказу, а тому для збереження речового доказу необхідно на нього накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні. У суд із клопотанням для надання дозволу про проведення огляду орган досудового розслідування не звертався.

Представник, в інтересах власника майна третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту та просив суд відмовити у задоволенні з підстав необґрунтованості та безпідставності.

Так, у судовому засідання адвокатом надане заперечення на клопотання слідчого про накладення арешту на майно. В обґрунтування зазначено наступне. Дане клопотання не відповідає вимогам КПК України та грубо порушує загальні конституційні засади щодо захисту права власності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та з пояснень ОСОБА_9 , 07.10.2022 року працівниками поліції у с. Короп`є Чернігівського району Чернігівської області проведено огляд місця події, у ході якого вилучено майно, яке перебуває у його законному володінні та набуте у законний спосіб. Таким майном є трактор колісний марки Білорус МТЗ-82.1, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп до трактора чотирьохколісний, державний номерний знак НОМЕР_3 , який був завантажений розпиляною деревиною породи сосна (дрова), що доставлялись замовнику. Вказані трактор та причіп належать ОСОБА_6 та якими він користується на підставі договору оренди від 20.09.2021 року.

ОСОБА_9 повідомив працівникам поліції про те, що саме він є володільцем та користувачем трактора з причепом, а також надав оригінали товарно-транспортної накладної (ліс) серія МОА № 251728 від 20.09.2022 року про законність походження деревини. Також ОСОБА_9 пояснив, що дров`яна деревина, яка зазначена у наданій товарно-транспортній накладній та перебуває на причепі тракторному, цього ж дня ним розпиляна та доставлялась замовнику, і за необхідності додатково надасть свою накладну про розпилювання деревини та її доставку. Вказані обставини підтверджується також поясненням водія вилученого трактора ОСОБА_8 , яке міститься в матеріалах кримінального провадження. Тобто слідчому під час проведення огляду вже було відомо, хто є володільцем трактора та причепа з деревиною, та про законність походження деревини. Однак слідчий не відреагував на такі доводи та вилучив трактор з причепом і деревиною. Крім цього, слідчий також вилучив реєстраційні документи на трактор і причеп, однак у протоколі огляду місця події, всупереч вимогам КПК України, не зазначив їх.

Всупереч вимогам КПК України, слідчий провів огляд іншого володіння особи без його дозволу та ухвали слідчого судді, що є грубим порушенням конституційних гарантій недоторканості володіння особи та прав власності. Відповідно такі порушення вже самі по собі обумовлюють незаконність дій слідчого та недопустимість будь-якого доказу, у тому числі і речового.

Складене слідчим, а не прокурором клопотання про накладення арешту на майно, також не відповідає вимогам зазначеним вище вимогам КПК України. Зокрема, слідчим лише значено мету накладення арешту - збереження речових доказів. Водночас слідчим не зазначено конкретні підстави вважати, що вилучені трактор, причеті, деревина та реєстраційні документи підпадають під критерії речового доказу, як того вимагає кримінальний процесуальний закон.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

ОСОБА_9 позбавлений можливості володіння, користування та розпорядження вилученим у ході огляду майном, що є грубим порушенням закріпленим у Конституції України та Додатковому протоколі від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантіям захисту права власності.

На підставі вищевикладеного, адвокат просить відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000382, відомості про яке 08.10.2022 внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 Кримінального Кодексу України, про накладення арешту на майно, яке перебуває у законному володінні (користуванні) ОСОБА_9 та зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_9 зазначене вище тимчасово вилучене майно.

Заслухавши доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, якими слідчий СВ обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 ст. 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України - третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

При цьому належить врахувати, що згідно матеріалів судового провадження, станом на день звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, підозру у кримінальному провадженні № 0000385 від 08.10.2022 року не оголошено нікому.

В клопотанні слідчого йдеться про арешт майна 3-ї особи, якою згідно відомостей, які містяться в клопотанні, є ОСОБА_9 .

Отже, власник зазначеного майна, на цьому етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, бере участь у статусі третьої особи, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а прокурором, як того вимагають норми ч.2 ст. 64-2 КПК України.

Вочевидь, вказані обставини свідчать про не дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 171 КПК України, хоча це клопотання погоджене прокурором і має його підпис.

Також суд звертає увагу на те, що з матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання вбачається, що 07.10.2022 року працівниками поліції у с. Короп`є Чернігівського району Чернігівської області проведено огляд місця події, у ході якого вилучено майно, а саме: трактор колісний МТЗ-82.1, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та причіп-самоскид-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , та який навантажений дров`яною деревиною непромислового використання об`ємом близько 7 м3, які 07.10.2022 року було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,та які перебувають в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Тобто законодавцем, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

З метою захисту прав та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні у системному тлумаченні ч. 2 ст. 233 КПК України під володінням слід розуміти фактичне володіння річчю (майном). Тобто фактичне володіння не варто ототожнювати з правом власності.

У судовому засіданні встановлено, що з клопотанням про дозвіл на обшук чи огляд трактора колісного МТЗ-82.1, р.н. НОМЕР_1 та причіпа-самоскида-Е, ГКБ 819, р.н. НОМЕР_3 сторона обвинувачення до слідчого судді не зверталася. Відсутність заперечень з боку ОСОБА_8 у протоколі огляду щодо його проведення не свідчить про його добровільну згоду на проведення вказаної слідчої дії та не є процесуальною гарантією забезпечення права на захист.

На неприпустимості проведення обшуку (огляду) під виглядом огляду місця події, без дотримання відповідних процесуальних гарантій захисту прав та інтересів підозрюваного, неодноразово наголошував Верховний Суд (постанови, ухвалені у провадженнях № 51-1840км20, № 51-6087км19, № 51-1314км20).

Крім того, беручи до уваги, що відповідно до ч.2 ст.237 КПК України огляд проводиться за правилами обшуку, а обшук згідно з положеннями ч.2 ст.234 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді та не містить альтернативної підстави, як надання добровільної згоди особи, яка володіє житлом чи іншим володінням, то в даному випадку, положення ч.2 ст.234та ч.2 ст.237 КПК України є спеціальними нормами, якими повинен керуватися слідчий та прокурор.

Згідно ст.8 Конвенції: 1.Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. 2. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Прокурор, слідчий після проведення огляду місця події, в ході якого було вилучене майно, негайно не звернулися до слідчого судді для отримання дозволу на проведений огляду в порядку ч.3 ст.233 КПК України, і таким чином своєчасно не легалізували процесуальну дію «огляд житла чи іншого володіння особи».

Отже, це втручання було здійснене не «згідно з законом», як того вимагає п. 2 ст. 8 Конвенції.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення ЄСПЛ від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України - слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно тому у його задоволенні відмовляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України - відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 171-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволені клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000385 від 08.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.246 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівської апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14 жовтня 2022 року о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя: