Справа № 164/61/22 Провадження №11-сс/802/104/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 28 березня 2022 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000027),
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 28 березня 2022 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинської області ОСОБА_8 , накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду неогородженої території, неподалік нежилого будинку, що по АДРЕСА_1 , а саме лісо продукцію колод дерева породи сосна у кількості 315 штук, загальною кубомасою 69, 444 м. куб, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що предметом злочину, передбаченого ст.198 КК України може бути лише майно завідомо одержане кримінально протиправним шляхом. Також зазначає, що факт винесення постанови про визнання лісо продукції речовим доказом, не є обов`язковим для слідчого судді. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 , який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в накладенні арешту на майно, прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинської області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000027.
В ході проведення огляду неогородженої території, неподалік нежилого будинку, що 17 січня 2021 року по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено деревину породи сосна, немарковану бирками електронного обігу деревини, невідомого походження, у кількості 315 штук, загальною кубомасою 69, 444 м. куб. (а.п.4-5).
З метою збереження речових доказів, заступник начальника СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, виявлених та вилучених під час огляду місця події 17 січня 2021 року.
Так, проаналізувавши матеріали даного провадження апеляційний суд вважає, що вилучена деревина породи сосна, немаркована бирками електронного обігу деревини, невідомого походження, відповідає ст.98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Під час огляду місця події 19.01.2022 було виявлено 189 пнів дерев породи сосна, з яких в ході огляду виготовлено зрізи (а.п.53-57).
Як убачається із акту співставлення зрізів пнів та комлевих частин колод від 21.01.2022, зрізи з пнів отримані 19.01.2022 на місці незаконної порубки, відповідають частині комлевих частин колод дерева породи сосна, які були вилучені під час огляду місця події від 18.01.2022 (а.п.49).
Тому, на думку апеляційного суду, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного в ухвалі слідчого судді майна критеріям ст.98 КПК України, а відтак з урахуванням загальних засад кримінального судочинства та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження колегія суддів вважає, що в даній ситуації арешт майна відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі, так як арештоване майно можливо використати як доказ обґрунтованості причетності або непричетності володільця майна до вчинення кримінального правопорушення за ст.198 КК України.
Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого у ході проведення огляду місця події майна ознакам речових доказів, оскільки воно може містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.
Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, виходячи із обставин викладених у клопотанні слідчого та встановлених в судовому засіданні, майна, на яке слідчим суддею було накладено арешт, з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов законного висновку про задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно.
З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 28 березня 2022 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: