Єдиний унікальний № 946/8220/20
Провадження № 1-в/946/154/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

26 жовтня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2021 за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Ізмаїльський районний відділ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) звернувся до суду з клопотанням (поданням) на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст.78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 02.03.2021 ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день, 02.03.2021, засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію перший, другий та третій вівторок кожного місяця, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис. Однак ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та 07.09.2021 не з`явився без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, за що 08.09.2021 йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Проте, ОСОБА_3 , незважаючи на застосоване попередження, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 03.05.2022, 07.06.2022, 21.06.2022, 05.07.2022, 19.07.2022, 02.08.2022, 16.08.2022, 06.09.2022 та 04.10.2022, а також систематично під час іспитового строку вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення. Так, на ОСОБА_3 були накладені адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень 18.02.2022 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 05.04.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 07.07.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації також підтримала, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки він під час іспитового строку не з`явився до органу з питань пробації для реєстрації, та, після застосування письмового попередження, продовжив систематично не з`являтися для реєстрації, а також систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

4. ОСОБА_3 у судовому засіданні погодився з обставинами викладеними в поданні, зазначивши, що все саме так і відбувалося, але просив суд надати йому ще один шанс, та пояснив, що він дійсно не з`явився 07.09.2021 для реєстрації, за що йому було оголошено попередження, після чого з червня по жовтень 2022 року він знов не з`являвся для реєстрації, оскільки зловживав спиртними напоями та хворів, але до лікарні не звертався, тому документів, які б підтвердили поважність причини його неявки в нього немає. Засуджений також визнав той факт, що він систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2021, ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК до чотирьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК строком на два роки з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.о.с. 4 5).

6.Постановою від 02.03.2021, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки до органу з питань пробації перший, другий та третій вівторок кожного місяця (а.о.с.24), а постановою від 06.04.2021, з якою ОСОБА_3 також був ознайомлений, йому були встановлені дні явки на реєстрацію перший та другий вівторок кожного місяця (а.о.с. 58).

7.Також ОСОБА_3 02.03.2021 були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 23). Крім того, про зазначене ОСОБА_3 роз`яснювалось під час проведення індивідуально-профілактичної бесіди (а.о.с.93).

8.З листку реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 07.09.2021 не з`явився для реєстрації (а.о.с. 25), у зв`язку з чим 08.09.2021 до нього було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (а.о.с. 91).

9.Але, не зважаючи на застосоване відносне нього попередження, ОСОБА_3 03.05.2022, 07.06.2022, 21.06.2022, 05.07.2022, 19.07.2022, 02.08.2022, 16.08.2022, 06.09.2022 та 04.10.2022 знову не з`явився для реєстрації без поважних причин, що вбачається з листку реєстрації (а.о.с.25).

10.У зв`язку з неявками засудженого ОСОБА_3 до уповноваженого органу з питань пробації, інспектором відділу 14.10.2022 було відвідано ОСОБА_3 за місцем його проживання. Того ж дня ОСОБА_3 у письмову поясненні пояснив, що не з`являвся для реєстрації у зв`язку з тим, що деякий час зловживав алкогольними напоями та займався власними справами, потім був на підробітках в селі, про те, що потрібно з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації знав, жодних підтверджуючих документів про поважну причину своєї неявки для реєстрації не надав (а.о.с. 176).

11.Крім того, протягом іспитового строку ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: постановою від 18.02.2022 за вчинення 18.02.2022 адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.о.с. 137), постановою від 05.04.2022 за вчинення 17.02.2022 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.о.с. 143) та постановою від 07.07.2022 за вчинення 01.07.2022, 02.07.2022 та 04.07.2022 адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) накладено адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у вигляді громадських робіт (а.о.с. 165).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
12.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

13.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

14.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

15.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

16.Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

17.Частиною 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

18.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

19.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за поданням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

20.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або допустив і те, і те. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

21.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом в цьому випадку, а не будь-які інші.

22.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 08.09.2021 після неявки 07.09.2021 без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_3 03.05.2022, 07.06.2022, 21.06.2022, 05.07.2022, 19.07.2022, 02.08.2022, 16.08.2022, 06.09.2022 та 04.10.2022 знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, а також систематичного вчиняв адміністративні правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, а саме 18.02.2022 за ст. 183 КУпАП, за що у той же день було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; 17.02.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за що 05.04.2022 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; та 01.07.2022, 02.07.2022 та 04.07.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за що 07.07.2022 було накладено адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу. При цьому засуджений не те, що на довів поважність неявки для реєстрації, а й не навів жодної обставини про це. Забудькуватість та зловживання алкогольними напоями як раз є неповажними причинами невиконання покладених на засудженого обов`язків, і свідчать про свідоме ігнорування ним їх виконання, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання стати на шлях виправлення.

23.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би засудженого можливості виконувати покладені судом обов`язки, не з`явився для реєстрації 08.09.2021, 03.05.2022, 07.06.2022, 21.06.2022, 05.07.2022, 19.07.2022, 02.08.2022, 16.08.2022, 06.09.2022 та 04.10.2022, чим без поважних причин не виконав покладений на нього судом обов`язок, а також систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

24.При цьому правового значення не має скільки правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, засуджений вчинив до оголошення йому письмового попередження, а скільки після, а також те коли саме він вчинив такі правопорушення та коли не виконав покладений на нього обов`язок. З системного аналізу наведених норм ч. 2 ст. 78, ч.ч. 1, 2, абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є доведення вчинення ним трьох і більше адміністративних правопорушень протягом іспитового строку та/або невиконання покладеного на нього судом хоча б одного обов`язку, а також наявність письмового попередження, за умови, що частина правопорушень були вчинені або невиконання обов`язку було допущене до письмового попередження, а частина правопорушень або ж невиконання обов`язку після, незалежно від кількості вчинених правопорушень та невиконаних обов`язків до та після застосованого письмового попередження.

25.І оскільки ОСОБА_3 під його особистий підпис був попереджений про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а також систематичного вчинення адміністративних правопорушень йому були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження після невиконання покладеного на нього судом обов`язку з`являтися для реєстрації, ОСОБА_3 продовжив не з`являтися для реєстрації та систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, а факт їх невиконання та факт систематичного вчинення ним адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

26.Тому, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру, не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням та не дотримався правових наслідків цього, в силу імперативних положень ч. 2 ст.78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

27.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 27.10.2022.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1