У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту майна ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_4 , вказано, що вона є власником транспортного засобу «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_1 , яким, на підставі довіреності, має право користуватися та розпоряджатися ОСОБА_5 . Як вбачається із клопотання, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 21 березня 2022 року, ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області 23 березня 2022 року ОСОБА_1 на вищезазначений транспортний засіб накладено арешт. Заявник зазначає, що необхідність в арешті транспортного засобу «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_1 , перестала існувати, оскільки 25 квітня 2022 року постановою начальника СВ ВП №5 (смт. Підволочиськ) РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 вищевказане кримінальне провадження було закрито.

ОСОБА_3 , а також її представник адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд клопотання без їхньої участі.

В судове засідання начальник СВ ВП №5 (сел. Підволочиськ) РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 не з`явився, жодних клопотань на адресу суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2022 року накладено арешт на транспортний засіб «ВАЗ2121», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , с. Осташки, Хмельницького району, Хмельницької області, який знаходиться на території охоронюваної стоянки ФОП ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19), з якого вбачається, що у зв`язку із відсутністю у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу , вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином при розгляді клопотання слідчий суддя враховує викладені особою, яка звернулася з клопотанням, ОСОБА_3 , в інтересах якої дії представник адвоката ОСОБА_4 доводи, а також беручи до уваги, що кримінальне провадження №0000036 від 21 березня 2022 року, в рамках якого був накладений арешт, який ОСОБА_3 просить скасувати - закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого арешту на належний ОСОБА_3 транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , арешт на який було накладено ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2022 року у справі №604/251/221.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено, що на виконання вимог ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_8 , довела необхідність скасування арешту майна, оскільки іншого органами слідства чи прокурором не доведено.

А тому слідчий суддя вважає, що подальше перебування під арештом транспортного засобу, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області 23 березня 2022 року на транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , жителька с. Осташки, Хмельницького району, Хмельницької області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1