1-235/11
1-в/465/187/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника, лікуючого лікаря - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеконференцзв`язку заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що скоїла суспільно небезпечні діяння, передбачене ч.2 ст.27-ч.2 ст.190, ч.2 ст.27-ч.2 ст.358 , ч.2 ст.27 - ч.3 ст.358 ,ч.2 ст.27-ч.1 ст.384 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд,-

в с т а н о в и в:

заступник генерального директора КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву мотивує тим, що у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на лікуванні ОСОБА_6 1977 року народження до якої за ухвалою Сихівського районного суду 22 грудня 2011 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом, і яка скоїла суспільно небезпечні діяння передбачені ч.2 ст.27-ч.2 ст.190, ч.2 ст.27-ч.2 ст.358 , ч.2 ст.27 - ч.3 ст.358 ,ч.2 ст.27-ч.1 ст.384 КК України.

Зазначає, що згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи проведеної у КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" 22.06.2011 року ОСОБА_6 в період інкримінованих їй дій (період часу з 2007 року по 2008 рік) не страждала хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 страждає органічним розладом особи та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До виходу з даного хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

За час перебування на лікуванні з 26 травня 2011 року по 15 лютого 2013 року в психічному стані хворої наступила стійка ремісія, період значного послаблення хворобливого процесу. Враховуючи значне покращення психічного стану та відсутність в поведінці хворої суспільно-небезпечних тенденцій ухвалою Сихівського районного суду м.Львова змінено примусовий захід медичного характеру, а саме, госпіталізацію до психіатричного закладу з звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно висновку - обгрунтування ЛКК №81 від 07.12.2017 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозгової травми з вираженим психоорганічним синдромом. З січня 2017 року хвора диспансер не відвідувала, при патронажних обстеженнях було встановлено, що хвора не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , веде антисоціальний спосіб життя. Лікарем-психіатром неодноразово скеровувались у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області клопотання з проханням розшукати та доставити для огляд ОСОБА_6 , з отриманих рапортів вбачається, що ОСОБА_6 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу її теперешнє місце проживання не відоме. Враховуючи наведене вище, а також те, що тривала відсутність хворої унеможливлює виконання ухвали суду, щодо надання амбул психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому лікарська комісія вважала, що такій необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заход медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.01.2018 року змінено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом терміном на шість місяців. Пацієнтка ОСОБА_6 поступила на стаціонарне лікування 21.10.2020 року. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.11.2021 року стосовно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

18.04.2022 року пацієнтка ОСОБА_6 повторно оглянута лікарсько-психіатричною комісією 4-го відділення, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає органічним розладом особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи вищевказані обставини, просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник КНП ЛОР «ЛОКПЛ» заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив таку задоволити.

Прокурор подану заяву підтримала, просила її задоволити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом.

Захисник в судовому засіданні підтримала подану заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2011 року відносно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Згідно ухвали Сихівського районного суду 01 лютого 2013 року призначений примусовий захід медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом змінено на рекомендований - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах Львівського психоневрллогічного диспансеру.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09 січня 2018 року змінено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом терміном на 6 місяців.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.11.2021 року стосовно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як вбачається з Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №45 від 18.04.2022 року пацієнтка ОСОБА_6 повторно оглянута лікарсько-психіатричною комісією 4-го відділення, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає органічним розладом особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної ремісії у психічному стані хворої ОСОБА_6 не вдалося, змін на помітне покращення не відбулося, психічний стан залишається нестабільним, думку інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, статтями 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , що скоїла суспільно небезпечні діяння, передбачене статтями ч.2 ст.27-ч.2 ст.190, ч.2 ст.27-ч.2 ст.358 , ч.2 ст.27 - ч.3 ст.358 ,ч.2 ст.27-ч.1 ст.384 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя ОСОБА_1