печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами вчинення злочинів, ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами вчинення злочинів, ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в учиненні злочинe, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами вчинення злочинів, ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 358 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що після введення в Україні воєнного стану, приблизно наприкінці лютого 2022 року, точна дата, час та місце на теперішній час не встановлені, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах шляхом обману та зловживання довірою, а саме коштами, які Міністерство оборони України використовувало для закупівлі товарів військового призначення на потреби Збройних Сил України.

Для забезпечення виконання свого злочинного задуму ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запланували залучити низку інших осіб, як обізнаних із злочинним задумом, так і не обізнаних із таким наміром.

Також вирішено використати осіб, яких введено в оману стосовно справжньої мети вчинюваних дій, а також документи підприємства іноземної юрисдикції.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші наразі не встановлені досудовим розслідуванням особи заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

За злочинним планом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони мали здійснити пошук потенційних із відповідною репутацією постачальників товарів військового призначення для потреб Збройних Сил України за кордоном і організувати укладення договору між Міністерством оборони України та постачальником продукції із подальшим перерахуванням державних коштів на користь іноземного підприємства.

У подальшому шляхом зловживання довірою та введенням в оману щодо своїх реальних намірів, а також шляхом тиску чи погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували схилити реального потенційного постачальника до залучення у певній частині виконання контракту компанії-посередника, що підконтрольна співучасникам злочинних дій, яка б і отримала в кінцевому результаті частину державних коштів під зобов`язання щодо здійснення поставки на користь Міноборони.

В дійсності компанія-посередник свої зобов`язання щодо поставки у своїй частині виконувати не мала і не могла, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх співучасники, заволодівши державними коштами, мали розпорядитись ними на власний розсуд.

Зокрема, з метою реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залучили до вчинення злочину документи та директора підконтрольної компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. (Королівство Бахрейн) ОСОБА_6 , тим самим вступивши з ним у попередню злочинну змову для шахрайського заволодіння коштами Міністерства оборони України.

Поряд із цим задля надання видимості наявності повноважень представляти інтереси Міністерства оборони України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у невстановлений наразі час та місці, однак не пізніше 08.03.2022, отримали документ лист від імені Міністра оборони України датований 06.03.2022 за № 220/1378, згідно з яким їх уповноважено представляти інтереси Міністерства оборони України щодо закупівлі товарів військового призначення для стримання воєнної агресії російської федерації.

Із використанням цього листа, переслідуючи мету реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території Турецької Республіки 08.03.2022 зустрілися з керівниками групи компаній, зокрема з ОСОБА_7 президентом компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Турецька Республіка), пред`явили лист Міністра оборони України від 06.03.2022 № 220/1378 та запропонували укласти низку договорів щодо постачання товарів військового призначення для потреб Збройних Сил України.

За наслідками проведених переговорів здійснена відповідна комерційна пропозиція, яка була прийнята, і 14.03.2022 між Міністерством оборони України та компанією ІНФОРМАЦІЯ_1 (Турецька Республіка) укладено договір поставки № FM 22031401 щодо 30 тис. одиниць військових балістичних жилетів IV рівня захисту на загальну суму 16 656 300 євро (ціна за одиницю 552,71 євро).

28.03.2022 Міністерством оборони України здійснено переказ коштів у сумі 16 656 300 євро на рахунок компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 . згідно з укладеним договором поставки, а 01.04.2022 указана сума коштів була зарахована на рахунок зазначеної турецької компанії.

Після вказаних подій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , отримавши підтвердження надходження коштів Міністерства оборони України на рахунки компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, почали вести переговори з президентом вказаної компанії ОСОБА_7 щодо необхідності перерахування коштів на рахунки підконтрольної їм бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L., і надали реквізити цієї раніше-невідомої ОСОБА_7 компанії.

При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переконували ОСОБА_7 , застосовуючи методи впливу та прихованого тиску, що WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. візьме на себе зобов`язання щодо часткової поставки військових балістичних жилетів IV рівня захисту на користь Міністерства оборони України.

У свою чергу ОСОБА_7 , будучи введений в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо дійсності їх намірів про здійснення на користь Міноборони України закупівлі у бахрейнської компанії бронежилетів для потреб ЗСУ, 04.04.2022 від імені компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 , під впливом громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписав договір з WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. на постачання 1000 бронежилетів ІV рівня захисту.

За п. 5.2. Договору поставка Товару мала бути здійснена до 15 квітня 2022 року з дати оплати відповідно до Розділу 3 Договору від 04.04.2022.

08.04.2022 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti. згідно з укладеним договором кошти в сумі 580 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 08.04.2022 становило 16 967 842,00 грн., перераховано на рахунок бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L., директором якої був ОСОБА_6 , що у свою чергу був залучений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення злочину.

Відповідно до отриманих відомостей з Державної митної служби України бронежилети від бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. на територію України не ввозились.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими наразі не встановленими особами, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи державними коштами в сумі 580 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 08.04.2022 становило 16 967 842,00 грн.

26.08.2022 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю російської федерації, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є кінцевим бенефіціарним власником (непрямий вирішальний вплив), власником або володільцем частки у статутному капіталі наступних підприємств:

- ТОВ «Ред Фоксес» (), частка у статутному капіталі 99 %, що складає 7920 грн;

- ДП З 100 % ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЮ «АЛЬТ-ІНВЕСТ» (), статутний капітал 266 465 грн, бенефіціар 99 % (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЛОТОС» (), статутний капітал 127 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ОМНІС» (), статутний капітал 11 800 грн, бенефіціар 99% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЕТРЕКС» () статутний капітал 6 512 000 грн, бенефіціар 99,45 % (непрямий вирішальний вплив);

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВЕРАЖ» () статутний капітал 500 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ОК-ІНВЕСТ», () статутний капітал 14 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ТРЕЙД-ІНВЕСТ», () статутний капітал 14 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНВЕСТ-ХАУЗ» () статутний капітал 14 000, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ЛЛС» () статутний капітал 2 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЛЕННУСІК» (), статутний капітал 1 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ДП З 100% ІІ «СОЮЗКОНТРАКТ ІНВЕСТМЕНТ» (), статутний капітал 266 650 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНТЕРТЕХНІКА» (), статутний капітал 690 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «СОЮЗКОНТРАКТ- ЕНЕРГІЯ» (), статутний капітал 12 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ПРАТ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (), статутний капітал 1 320 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» (), статутний капітал 9 375 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «АВТОБУДІНВЕСТ» (), статутний капітал 1 693 800 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «НАУКОВИЙ ПАРК «КАРДІО ПЛЮС» (), статутний капітал 2 000 000 грн, бенефіціар 26 % (непрямий вирішальний вплив);

- ПРАТ «ТІЗ-ТОПАЗ» (), статутний капітал 206 250 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (), 4 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «АВТОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» (), статутний капітал 851 200 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЖРК КОНЧА-ЗАСПА» () статутний капітал 100 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив).

Враховуючи те, що санкцією статті інкримінованої ОСОБА_4 передбачено покарання у виді конфіскації майна, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо передачі належних йому корпоративних прав іншим особам, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та задля унеможливлення їх конфіскації як виду покарання.

Слідчий вказує, що метою арешту є конфіскації майна, як такого, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України..

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на рухоме/нерухоме майно, корпоративні права.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: на корпоративні права; частку у статутному капіталі; статутний капітал підприємств де ОСОБА_4 є бенефіціарним власником (непрямий вирішальний вплив), у наступних підприємствах:

- ТОВ «Ред Фоксес» (), частка у статутному капіталі 99 %, що складає 7920 грн;

- ДП З 100 % ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЮ «АЛЬТ-ІНВЕСТ» (), статутний капітал 266 465 грн, бенефіціар 99 % (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЛОТОС» (), статутний капітал 127 000 грн., бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ОМНІС» (), статутний капітал 11 800 грн, бенефіціар 99% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЕТРЕКС» () статутний капітал 6 512 000 грн, бенефіціар 99,45 % (непрямий вирішальний вплив);

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВЕРАЖ» () статутний капітал 500 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ОК-ІНВЕСТ», () статутний капітал 14 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ТРЕЙД-ІНВЕСТ», () статутний капітал 14 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНВЕСТ-ХАУЗ» () статутний капітал 14 000, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ЛЛС» () статутний капітал 2 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЛЕННУСІК» (), статутний капітал 1 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ДП З 100% ІІ «СОЮЗКОНТРАКТ ІНВЕСТМЕНТ» (), статутний капітал 266 650 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНТЕРТЕХНІКА» (), статутний капітал 690 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «СОЮЗКОНТРАКТ- ЕНЕРГІЯ» (), статутний капітал 12 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ПРАТ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (), статутний капітал 1 320 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» (), статутний капітал 9 375 грн., бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «АВТОБУДІНВЕСТ» (), статутний капітал 1 693 800 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «НАУКОВИЙ ПАРК «КАРДІО ПЛЮС» (), статутний капітал 2 000 000 грн, бенефіціар 26 % (непрямий вирішальний вплив);

- ПРАТ «ТІЗ-ТОПАЗ» (), статутний капітал 206 250 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (), 4 000 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «АВТОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» (), статутний капітал 851 200 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив);

- ТОВ «ЖРК КОНЧА-ЗАСПА» () статутний капітал 100 000 грн, бенефіціар 99,45% (непрямий вирішальний вплив).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1