Справа № 521/1486/20
Номер провадження:1-кп/521/376/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004011 від 25.12.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

12 травня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси обвинуваченій ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 липня 2020 року. Разом з тим, було покладено на обвинувачену ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 липня 2020 року, а саме: прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом; не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судові засідання призначені на 16 червня 2020 року, 30 липня 2020 року, 30 вересня 2020 року, 10 листопада 2020 року, 09 грудня 2020 року, 28 січня 2021 року, 25 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року, 14 квітня 2021 року, 19 травня 2021 року, 07 липня 2021 року, 26 серпня 2021 року, обвинувачена ОСОБА_3 не з`явилася, про місце, дату та час проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань щодо проведення або перенесення судового засідання суду не надала.

Згідно рапорту ст. ДОП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за місцем проживання АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 була відсутня.

26 серпня 2021 року обвинувачену ОСОБА_3 було оголошено у розшук.

Прокурором до суду було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 та разом з ним було подано клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_3 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно неї.

05 травня 2022 року клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 було задоволено.

11 травня 2022 року на підстави ухвали суду обвинувачену ОСОБА_3 було затримано.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачена, була притягнута до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Обвинувачена та її захисник заперечували проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати відносно обвинуваченої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання сторін та долучені ними документи, суд приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії нетяжкого злочину.

Разом з тим, судом встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року до ОСОБА_3 , був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року обвинувачуваній ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який ОСОБА_3 порушила, та стала умисно переховуватись від суду, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, та пізніше вона була знайдена та затримана.
Таким чином, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може й надалі спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого остання обвинувачується.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, будучи раніше засудженою за вчинення умисного злочину проти власності, ОСОБА_3 знову обвинувачується у скоєні умисного злочину проти власності, з корисливих мотивів, та враховуючи, що вона не працевлаштована, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище обставини характеризують обвинувачену як особу, стосовно якої є необхідним вжиття передбачених законом заходів для забезпечення її належної процесуальної поведінки.
Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.
Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченої, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченою.
Даних про такий стан здоров`я ОСОБА_3 , що б унеможливлювало застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Разом з тим, суд враховує відомості вказані обвинуваченою про те що вона страждає рядом захворювань. При цьому, судом звертає увагу на те, що в рамках реформування системи охорони здоров`я ДКВС України наказом Міністра юстиції України від 02.11.2017 року №3394/5 утворено ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України», таким чином обвинувачена не позбавлена можливості отримувати необхідну медичну допомогу в умовах, пов`язаних із застосуванням до неї запобіжного заходу.
Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виправдовують застосування запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, щодо неї.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, є реальними, відтак, єдиним дієвим заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків, є тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Враховуючи положення ч.5 ст.182 КПК України, тяжкість та обставини злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 , а також дані, що характеризують особу останньої, вважаю, за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 314 - 316 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 липня 2022 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 (десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень (10 X 2481 = 24810).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1