Провадження № 1-кс/761/9141/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка, Сумської області, громадянки України, перебуває у цивільному шлюбі, є адвокатом, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст.358, , ч.4 ст. 190 КК України (відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007615 від 15.12.2020),-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання, старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.358, , ч.4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні до ЄРДР за №0007615 від 15.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, а саме заволодіння коштами ОСОБА_8 під приводом продажу групи нежитлових приміщень АДРЕСА_3 , розробила злочинний план до виконання якого залучила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

17.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 та ч.4 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Слідчий у клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу заявленого у клопотанні є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення жоден, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти наявним ризикам можливої неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав в ньому наведених, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування необхідності його обрання навів ті обставини, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Адвокат заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання, вказав на необґрунтованість підозри, розбіжності щодо дати реєстрації кримінального провадження, у різних процесуальних документах, які долучені слідчим до обвинувачення, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що прокурором не доведено обґрунтованість ризиків, на які він посилається.

Підозрювана підтримала думку захисника, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні до ЄРДР за №0007615 від 15.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України.

17.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 та ч.4 ст. 190 КК України.

З наданих матеріалів клопотання, пояснень учасників судового розгляду вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_5 до подій, викладених у клопотанні слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , виходячи із стандарту «обґрунтована підозра», який застосовується у практиці ЄСПЛ, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею документами під час розгляду клопотання.

Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як зазначено у положеннях ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу, також необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, його формулювання містить інформацію про те, що ОСОБА_5 дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах могла вчинити інкриміноване її правопорушення, тобто наявна обґрунтована підозра у злочині, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два таких ризики.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким (ст. 12 КК України). Так, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який за ч.4 ст. 190 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Отже, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід на період здійснення досудового розслідування.

Що стосується особи ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що вона, перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судима, здійснює адвокатську діяльність.

Крім того, відомостей про можливе ухилення від органів досудового слідства та суду у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою прокурором суду не надано, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

Згідно п.6 ч.2 ст.184 КПК України клопотання прокурора повинно містити зокрема обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проте в клопотанні відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не надав таких обґрунтувань прокурор і в судовому засіданні.

Таким чином суд констатує, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, вид її діяльності, дані щодо складу родини, наявність утриманців, наявність постійного місця проживання, роботи, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність встановлених стороною обвинувачення передбачених статтею 177 КПК України ризиків, переховуватися від слідства, впливу на свідків та потерпілих, недоведеність прокурором недостатності застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжних заходів з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та кримінальним процесуальним законом України в контексті зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України обов`язків, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та передбачить запобігання встанволених статтею 177 КПК України ризиків.
У зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, за адресою місця проживання підозрюваної, підтвердженого в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 32, 131, 132, 176 178, 181, 183-184, 193-194, 196, 202, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, терміном до 17 жовтня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1