Справа № 683/1896/22
1-кс/683/411/2022
УХВАЛА
28 липня 2022 року м. Старокостянтинів
В обґрунтування поданої скарги вказує, що з часу внесення в ЄРДР відомостей про чинення даного кримінального правопорушення, слідчим всупереч вимогам ст.9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення. Зазначав, що ОСОБА_4 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема що службові особи КП «Тепловик» під керівництвом ОСОБА_6 зловживаючи своїми повноваженнями, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, підробивши акт, внесли до нього неправдиві відомості, використали всупереч інтересам юридичної особи приватного права свої повноваження та в подальшому використали його як докази при слуханні справи в суді, чим заподіли їй матеріальні та моральні збитки.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 , які належним чином повідомлені про час розгляду скарги в судове засідання не з`явились, адвокат ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив скаргу розглянути у його та потерпілої відсутності.
Дізнавач ОСОБА_5 та прокурор, які були також належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду скаргу у їх відсутності.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).
Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
29 листопада 2022 року дізнавачем сектору дізнання ВП №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Дізнавачем було всебічно, повно і об`єктивно досліджено обставини справи, виконані всі слідчі дії та допитана потерпіла та свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , проаналізовані документи, які мають значення для вирішення по суті даного кримінального провадження та зроблено вірний висновок про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 КК України.
Твердження представника скаржника адвоката ОСОБА_3 про те, що дізнавачем не вчинено жодних слідчих дій не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Частина 1 статті 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут -
При цьому, дізнавач виходив з того, що предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України є офіційний документ.
Примітка до статті 358 Кримінального кодексу України під офіційним документом розуміє документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм і містять передбачені законом реквізити.
При встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Такі висновки викладені в постанові Верїовного суду у справі № 701/1114/16-к (провадження № 51-6327км18)
Ураховуючи, що акт від 21 червня 2018 років хоч і був складений контролерами КП «Тепловик» в межах своєї службової компетенції, у довільній формі з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено імперативних вимог до форми такого акту, однак ним установлено лише факт наявності магніту на лічильнику ГВП, що не мало юридично значущого характеру та не спричинило наслідків правового характеру., а відтак не є офіційним документом в розумінні ст.358 КК України.
Крім того, обґрунтованим є також висновок дізнавача про відсутність в діях ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України .
Так, підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.
Як убачається з фактичних обставин кримінального провадження спірний акт посвідчував наявність магніту на лічильнику ГВП, викладені у ньому відомості підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та не містять жодних ознак підробки чи неправдивих відомостей.
З суб`єктивної сторони цей проступок характеризується виною у формі прямого умислу.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
З пояснень свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 убачається, що вони при складенні акту від 21 червня 2018 року вони виконали свої службові обов`язки щодо контролю та перевірки лічильників, умислу на внесення неправдивих відомостей в акт не мали.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що на цій стадії досудового розслідування були достатні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження, а тому підстав для скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження слідчий суддя не знаходить.
Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 02 серпня 2022 року.

Слідчий суддя: