Справа № 750/5971/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/267/22
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2022 року у задоволенні клопотання захисника про звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти на підставі ст. 206 КПК України відмовлено.

Задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером ТОВ «Ташань», одруженого, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , 2011 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10:40 год. 20.09.2022 року.

Строк закінчення дії ухвали визначено 06 жовтня 2022 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. А оскільки останнього затримано за підозрою у вчиненні злочинів, на виконання ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , який був оголошений у міжнародний розшук, відсутні підстави для звільнення підозрюваного з-під варти на підставі ст. 206 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, злочини у яких підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, слідчим суддею враховано серйозний характер загрози для суспільного порядку вчинених протиправних діянь, які пов`язані з незаконним збутом наркотичних речовин, які скоєні працівником правоохоронного органу, до повноважень якого входило здійснювати протидію наркозлочинності, тяжкість і кількість протиправних діянь, корисливий мотив діянь підозрюваного; а також дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я та матеріальний стан, сімейний стан, перебування на його утриманні малолітньої дитини. При цьому суд погодився з доводами прокурора про те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як з часу повідомлення про підозру, з 30.10.2017, до органу досудового розслідування не з`являвся, у зв`язку з чим з 01.11.2017 оголошено його розшук. Також підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних і свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі місця їхнього проживання.

А відтак, суд дійшов до висновку, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя зазначив, що ним розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій, як сторони обвинувачення, так і захисту. Проте, аналіз матеріалів, наданих суду учасниками справи, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як протиправну та незаконну, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, просить суд розглянути можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у разі якщо суд дійде висновку про необхідність обрання останньому запобіжного заходу.

Апелянт, посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначає, що питання обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин. В даному ж випадку стороною обвинувачення не обґрунтовані ризики, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, на обґрунтування доцільності застосування запобіжного заходу. Більше того, зазначені ризики у справі відсутні та повністю спростовані доказами наданими стороною захисту, а саме: показаннями дружини. Документами щодо працевлаштування, участю у добровільному військовому формуванні, медичними документами, укладеними правочинами, поведінкою підозрюваного, а також його самостійне з`явлення до органів прокуратури, з моменту як дізнався про його розшук. Зокрема, звертає увагу суду, що в супереч ст. 194 КПК України, пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою та надуманою, оскільки ґрунтується виключно на показаннях свідків та нічим іншим не підтверджується.

Так, громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які засуджені до відповідних покарань за вчинення інкримінованих злочинів дали викривальні показання щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_13 лише через укладення угоди з прокурором. А відтак, з урахуванням практики ЄСПЛ, використання таких заяв може поставити під сумнів справедливість провадження проти обвинуваченого, тому до показань свідків, які уклали угоду зі слідством, необхідно ставитись скептично. Посилаючись на невизнання своєї вини гр.. ОСОБА_14 в рамках іншого кримінального провадження, на переконання захисника, свідчить про сумнівність показань цієї особи в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , які ця особа може не підтвердити в судовому засіданні. З приводу протоколу за результатами НСРД відносно ОСОБА_15 , на думку адвоката, фактично мав місце допит цієї особи, що свідчить про недопустимість цього доказу, відповідно до положень ст.ст. 86, 87 КПК України. Тому, посилання як на доказ обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , є безпідставним, що не може бути враховане при прийнятті процесуальних рішень.

Звертає увагу апеляційного суду і на той факт, що поза увагою слідчого судді залишилось покликання сторони захисту на обставини щодо громадянина ОСОБА_16 , який на даний час подав позов відповідачем якого є правоохоронні ограни з приводу моральної компенсації, зокрема щодо застосування відносно нього морального і фізичного тиску.

Окремо зазначає, що інший «так званий організатор» ОСОБА_13 був затриманий, проте слідчий суддя відмовив у застосуванні щодо нього запобіжного заходу, при цьому вказавши на необґрунтованість висунутої підозри. І з такими висновками погодився Чернігівський апеляційний суд.

Всі ці обставини, на переконання апелянта, і вказують, що обвинувачення відносно ОСОБА_8 є не тільки необґрунтованим, а і сфальсифікованим.

Щодо ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 начебто не міг знати про його розшук, будучи колишнім працівником правоохоронного органу, то захисник переконує суд, що підозрюваний дійсно не знав про ці обставини та з`явився до прокуратури відразу після їх з`ясування, про що було надано суду копію відповідної заяви, але яка залишилась без належної уваги. При цьому акцентує, що сам розшук ОСОБА_8 відбувався за іншою адресою, за якою він не проживає, а відтак і не міг знати про його розшук. Звертає увагу колегії суддів і на відкритий спосіб життя особи, що навпаки спростовує факт переховування. Відтак, усі висновки щодо ухилення ОСОБА_8 від слідства є необґрунтованими.

Ризик щодо впливу на свідків, інших підозрюваних, експерта і спеціаліста у кримінальному провадженні спростовується поведінкою ОСОБА_8 , який і звернувся до правоохоронних органів, щоб мати можливість захищатися у правовому полі, що підтверджується його заявою. При цьому стороною обвинувачення не надано жодного доказу на існування цього ризику чи здійснення спроб впливу зі сторони підозрюваного, тому і висновок суду в даному випадку не ґрунтується на обставинах справи.

З приводу визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то, з посиланням на положення ст. 183 КПК України, адвокат зазначив, що в даному випадку норми не мають зобов`язаного характеру для слідчого судді та є правом суду. В той же час судом не враховані відомості про особу підозрюваного, при розгляді цього питання, що свідчить про невідповідність такого рішення вимогам закону.

Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то переконаний, що суд має застосувати з точки зору необхідності саме ті обмеження, які покладаються на особу у зв`язку із висунутим обвинуваченням, щоб у ході справедливого змагального процесу можливо було встановити усі обставини справи і було прийнято справедливе рішення. Попри це судом не враховано саме поведінка ОСОБА_8 , яка жодним чином не свідчить про його переховування, в протилежному випадку він би не з`явився до правоохоронних органів. В той час як відсутність доказової бази, зокрема, відсутність реальних розшукових дій, що включають витребовування інформації з баз даних, інформації від перевізників, зняття інформації з телекомунікативних мереж, опитування кола спілкування підозрюваного вказують на бездіяльність правоохоронних органів щодо розшуку особи і те, що після 2018 року клопотання про надання дозволу на затримання останнього до суду не подавалися.

Заслухавши доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї, просили ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого або ж обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, чи інший - не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, зваживши доводи апеляційної скарги та подані до неї доповнення, дослідивши заяву особи, яка виявила бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_17 власника та директора ТОВ «Ташань», та заслухавши його в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено з клопотання слідчого, П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 23.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

30.10.2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до вимог ст. 278 КПК України направлено за відомою органу досудового розслідування адресою місця проживання ОСОБА_8 , за адресою розташування квартири батьків останнього: АДРЕСА_2 .

01.11.2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8

03.11.2017 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 і повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до вимог ст. 278 КПК України направлено за відомою органу досудового розслідування адресою місця проживання ОСОБА_8

19.02.2018 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до вимог ст. 278 КПК України направлено за відомою органу досудового розслідування адресою місця проживання ОСОБА_8 .

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2018 року, підозрюваному ОСОБА_8 , який оголошений у міжнародний розшук, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; роз`яснено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу.

20.09.2022 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_8 затримано на підставі зазначеної ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2018.

Того ж дня, ОСОБА_8 вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.02.2018, згідно якого останньому повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: показаннями підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про залучення їх ОСОБА_8 до збуту наркотичних засобів і психотропних речовин; протоколом впізнання за участю підозрюваного ОСОБА_14 , який впізнав ОСОБА_8 як працівника поліції, що змушував його збувати наркотичні засоби через ОСОБА_11 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю місця від 30.10.2017, згідно якого ОСОБА_15 повідомив, що співробітники Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 і ОСОБА_8 організували на території Чернігівської області незаконну схему розповсюдження наркотичних засобів, до якої залучили і його.

Посилання захисника на те, що показання вказаних вище підозрюваних, надані лише через угоду з прокурором, а відтак є дискредитованими, не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановляється виправдувальний вирок.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів вбачається, що необхідність обрання підозрюваному такого запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тими ж самими доказами щодо обґрунтованої підозри та наявних ризиків.

Будь яких інших обґрунтувань, які свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують саме тримання особи під вартою, в матеріалах клопотання слідчого відсутні. Не були такі обставини доведені прокурором під час апеляційного розгляду клопотання судом.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу захисника, колегія суддів виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.

Проте, самі по собі лише ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, в даному випадку не можуть слугувати підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку колегії суддів апеляційного суду, слід зважити й на інші обставини.

Зокрема, є слушними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 добровільно прийшов до прокуратури будучи оголошеним в розшук, бажаючи встановити істину у справі, яка розслідується відносно нього, що не спростовується прокурором, досить тривалий час вів відносно відкритий спосіб життя, про що свідчать надані стороною докази у вигляді договорів, розписок, декларацій, даних щодо офіційного працевлаштування, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2011 року народження, за місцем роботи позитивно характеризується, що також підтвердила особа, яка виявила бажання в судовому засіданні апеляційного суду взяти ОСОБА_8 на поруки, взявши на себе обов`язок щодо фінансових ризиків, формально позитивно характеризується за місцем проживання, що однозначно свідчить про виключно позитивну поведінку.

Відтак, враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того слід зазначити, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та в першу чергу, ризику, передбаченому п.1ч.1ст.177 КПК України переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слід зазначити, що інший ризик, який встановлений слідчим суддею, а саме передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України (запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні), а також інші заявлені у клопотанні слідчого можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; можливості з метою переховування від слідства та суду, використовувати майновий стан, свої соціальні зв`язки та авторитет у правоохоронних органах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, то колегія суддів вважає їх такими, що не доведені прокурором в судовому засіданні з посиланням на докази, як такі, що об`єктивно існують, і що для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, апеляційний суд звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває значний час, досить тривалий час підозрюваний ОСОБА_8 перебував у міжнародному розшуку, при цьому фактично знаходився в межах території країни та вів відкритий спосіб життя, мав змогу контактувати з будь-яким колом осіб та мати в своєму вільному доступі будь-які документи, а відтак заявлені слідчим ризики з урахуванням тривалого часу є досить неактуальними та такими, що не ґрунтуються на доказах та фактичних даних, які дають суду підстави стверджувати протилежне. За твердженням сторони захисту, розшук ОСОБА_8 був припинений і ця обставина в судовому засіданні документально не спростована.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що слідчий суддя необґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжних захід у виді тримання під вартою, а оскільки доведені обставини, передбачені п.п. 1, 2 ст.194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор) апеляційний суд скасовує ухвалу та постановляє нову, якою частково задовольняє клопотання слідчого та обирає ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411, 419, 422 КПК України, колегія судді,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацію у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 23.02.2018, стосовно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_8 залишати своє житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити строк дії ухвали до 02 грудня 2022 р.

Звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі суду.

Копію ухвали направити до ГУНП в Чернігівській області для контролю за виконанням.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4