Справа № 274/1217/22
Провадження №1-в/0274/228/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" .. ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" провадження за поданням начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30.01.2004 року Ніжинським міським судом за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі;
-13.05.2004 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ст. 122 ч.1 КК України до трьох років п`яти місяців позбавлення волі;
-26.10.2012 року Чернігівським апеляційним судом за ст. 121 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі;
в с т а н о в и в :
09.03.2022 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_5 на підставі п. "б" ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", оскільки засуджений зарекомендував себе як порушник встановленого режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, на шлях виправлення не став, за час відбування покарання його поведінка свідчить, що він вперто не бажає ставати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства.

Представник адміністрації виправної колонії в судовому засіданні подання підтримав, просив встановити щодо засудженого адміністративний нагляд з обмеженнями, вказаними у поданні. Пояснив, що засуджений не має заохочень, має 45 стягнень, з них 4 непогашених, не працевлаштований.

Засуджений ОСОБА_5 заперечив щодо встановлення йому адміністративного нагляду, оскільки він не зобов`язаний працювати, а це його право.

На думку захисника у задоволенні подання слід відмовити, оскільки встановлення адміністративного нагляду порушуватиме конституційні та громадянські права засудженого.

Заслухавши представника виправної колонії, засудженого, захисника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Як визначено п. "б" ст. 3 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

У рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення адміністративного нагляду є втручанням у право особи на повагу до приватного життя та становить порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини

Будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» (Roman Zakharov v. Russia)

Під час визначення того, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд має оцінити, чи буде воно пропорційним законній меті, яка переслідується, і чи наявні відповідні та достатні підстави для його обґрунтування (див. рішення у справі «Нада проти Швейцарії» (Nada v. Switzerland).

Суд не виключає, що застосовані обмеження можуть у принципі бути необхідними в контексті боротьби з злочинами. Проте, судом мають бути проаналізовані індивідуальні обставини заявника та обґрунтовано, чому встановлені обмеження є необхідними.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 19.06.2013 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ст. 115 ч. 1, 71 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2016 року зараховано період попереднього ув`язнення з 23.12.2012 року по 22.07.2013 року, згідно ст.72 ч.5 КК України.
Початок строку покарання: 23.12.2012 року; кінець строку покарання: 26.05.2022 року.
Відповідно до подання та долучених до нього матеріалів засуджений ОСОБА_5 за останньою судимістю в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.12.2012 року.
Під час тримання в Чернігівському слідчому ізоляторі порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
З 29.08.2013 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)». На виробництві колонії не працевлаштований, працювати та приймати участь в суспільно-корисній праці не бажає. За час перебування в установі характеризується негативно, допустив 45 порушень вимог режиму тримання, за що 45 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в одному випадку було вирішено обмежитись бесідою профілактично-виховного характеру. На даний час має 4 не знятих та не погашених у встановленому законом порядку стягнення. Заохочень не має. У відношенні до представників адміністрації неоднозначний, схильний до нетактовної поведінки та невиконання їх законних вимог. В колективі засуджених вживається з ускладненнями, різко реагує на критику, мали місце конфлікті ситуації. Участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов. На даний час перебуває на профілактичному обліку установи як «злісний порушник вимог режиму тримання».
Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, під час відбування покарання його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, а відтак з метою запобігання вчиненню нових злочинів і здійснення виховного впливу щодо засудженого необхідно встановити адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, які слугуватимуть профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою після звільнення. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, життя та здоров?я людини, в сфері обігу наркотичних засобів, засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, який скоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, тому на переконання суду, буде доцільно встановити обмеження у виді: заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в нічний час доби, заборони відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, відділи магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання та реєстрації в поліції 2 рази на місяць, що дозволить спостерігати та контролювати за його поведінкою після звільнення з метою недопущення вчинення нових злочинів.
Разом з тим, суд вважає, що в ході судового розгляду не було доведено необхідність встановлення такого обмеження, як: заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста), оскільки не наведено даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_5 протиправних дій за межами місця проживання. За таких обставин встановлення зазначеного обмеження буде втручанням у право засудженого на повагу до його приватного життя.

Керуючись статтями 3 п. "б", 5, 10 Закону України "Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі", статтями 9 ч. 6, 372, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Подання задовольнити частково.
Встановити щодо ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком на один рік.
Застосувати до ОСОБА_5 обмеження у виді:
- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 години до 06 години наступного дня;
- заборони відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, відділи магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання;

- реєстрації в поліції 2 рази на місяць.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1