ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1498/22 Справа № 204/31/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

03 травня 2022 року м.Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2022 року затверджено угоду від 30 грудня 2021 року, укладену між прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Вказаним вироком обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та відповідно до умов угоди призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Не погодившись із вказаним вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 , скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність залишення поза увагою наявності у обвинуваченого невідбутого покарання за попереднім вироком суду, яке підлягало врахуванню при призначенні йому остаточного покарання за правилами ст. 71 КПК України.
Згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, або затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Таким чином, повноваження прокурора при оскарженні вироку суду першої інстанції на підставі угоди про про визнання винуватості обмежені приписами п. 2 ч. 4 394 КПК України і не підлягають розширенню, в тому числі апеляційна скарга не може бути подана прокурором з підстав затвердження судом угоди, умови якої не відповідають нормам кримінального та/або кримінального процесуального закону.
15 лютого 2021 р. Перша судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 395/ 773/18 прийшла до правового висновку, що положення п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК та ч. 4 ст. 399 КПК чітко регламентують спеціальні підстави для оскарження прокурором вироку на підставі угоди, а також підстави та порядок відмови у відкритті провадження апеляційним судом (у тому числі й у випадках оскарження вироків за угодами). Застосування положень ч. 6 ст. 9 КПК для розширення можливостей оскарження прокурором вироку на підставі угоди виключається.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
На підставі викладеного, враховуючи вказані вимоги закону та доводи апеляційної скарги прокурора, які зводяться до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність і не стосуються оскарження вироку з виключних підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, приходжу до висновку, про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2