Справа № 182/6672/21
Провадження № 1-кп/0182/204/2022
У Х В А Л А
Іменем України

09.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002102 від 05.06.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Суть питання, що вирішується ухвалою, за чиєю ініціативою воно розглядається та позиції учасників судового провадження
1.До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

2.Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2021 дане кримінальне проведення було призначено до судового розгляду.

3.Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , 04.06.2016 року, обвинувачується в тому, що приблизно о 16.20 год., знаходився в магазині «Дебют», який розташований за адресою: м. Нікополь вул. 50 років НЗФ 2Б, де в нього виник злочинний умисел на темне викрадення чужого майна. Перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав шляхом вільного доступу з прилавку магазину калькулятор «Citizen» вартістю 391 грн., що належить ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальний збиток на вказану суму.

4.Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

5.В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ч.1 ст.49 КК України, вину визнав в повному обсязі. При цьому зауважив, що ніколи не ухилявся від органів слідства, а також у 2019 році отримував паспорт громадянина України та офіційно працював. Також зазначив, що майно потерпілій було повернуто, він став на шлях виправлення, запевнив суд, що такого більше не повториться, бо веде добропорядний та чесний спосіб життя уже багато років.

Позиції учасників судового провадження
6.Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилась, про час та дату слухання судового засідання була завчасно повідомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позиція є її добровільною та відповідно, вона розуміє наслідки розгляду справи за її відсутності.

7.Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання не заперечував, пославшись на практику Верховного Суду, зазначивши, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є безумовним правом обвинуваченого. Відповідно до досліджених матеріалів обвинувачений вів звичайний спосіб життя, отримував паспорт громадянина нового зразка, має постійне місце роботи, тому факт умисного вчинення обвинуваченим будь-яких дій спрямованих на ухилення від слідства чи суду не підтвердився, а зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком саме по собі не свідчить про таке ухилення, тому вважає, що перешкод передбачених ч. 2,3 ст.49 КК України немає, при цьому відносно обвинуваченого не порушено жодного кримінального провадження.

Встановлені Судом обставини та мотиви,з яких виходить Суд і положення закону, яким він керується
8.Заслухавши думку сторін судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення, підстави та правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

9.Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

10.Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

11.Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

12.Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2,3 ст.49 КК).

13.Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

14.В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, яке згідно обвинувального акту відбулося 04.06.2016 році.

15.Відповідно до ч.1 ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

16.Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п.2 цієї частини.

17.Судом встановлено, що постановю про зупинення досудового розслідування від 29.12.2016 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002102 від 05.06.2016 було зупинено, та 29.12.2016 року постановою слідчого ОСОБА_3 було оголошено у розшук.

18.Постановою слідчого про відновлення досудового розслідування від 04.10.2021 року, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було відновлено, розшук щодо ОСОБА_3 припинено.

19.При вирішенні заявленого клопотання суд приймає до уваги позицію Верховного Суду висловлену 20 жовтня 2020 р. у справі №204/4728/15-к відповідно до якої зазначено, що закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

20.Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

21.Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст.49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

22.Матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від досудового розслідування.

23.Той факт, що постановою слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2016 року було оголошено розшук ОСОБА_3 , не свідчить про ухилення останнього від досудового розслідування.

24.Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

25.Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні підтвердження викликів у будь-якій формі ОСОБА_3 для проведення слідчих дій ані особисто, ані через його близьких родичів, ані через будь-яких інших осіб, визначених ч. 2 ст. 135 КПК України.

26.В матеріалах провадження відсутні інші відомості щодо будь-яких спроб органу досудового розслідування здійснювати розшук ОСОБА_7 , або ж здійснити його виклик у встановленому законом порядку для проведення разом з ним процесуальних дій.

27.При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження та на що посилається обвинувачений, він мав постійне місце проживання, 01.11.2019 року отримав паспорт громадянина України оновленого зразка, з 17.06.2020 має місце реєстрації, яке не змінилось до тепер, офіційно працевлаштований.

28.Таким чином, дані на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від органів досудового розслідування відсутні.

29.Отже, станом на 09.06.2022 року сплинуло 5 років та, відповідно, закінчились визначені ст.49 КК України строки давності, відсутні обставин, що порушують їх перебіг (ч.2,3 ст.49 КК), а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

30.Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

31.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання закінчився.

32.Процесуальні витрати по справі відсутні.

33.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 286, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

2.Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст.49 Кримінального кодексу України.

3.Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення №0002102 від 05.06.2016, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

4.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання закінчився.

5.Речові докази:

- калькулятор «Citizen» визнаний у якості речового доказу у кримінальному провадженні №0002102 та переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її користуванні.

6.Процесуальні витрати по справі відсутні.

7.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13.06.2022.

Суддя: ОСОБА_1