Справа№ 693/772/22
1-кс/693/166/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу

01.10.2022 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000219 від 24.08.2022 року старшим слідчим СВ відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабадаш Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.05.2020 р. Білоцерківським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України звільнений з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Жашківського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_5 ,

захисник адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що до слідчого відділення надійшов рапорт оперативного працівника про те, що в ході проведення ОТЗ по заведеній оперативно-розшуковій справі встановлено причетність особи ОСОБА_7 , жителя Жашківської ОТГ, до збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.
За вказаним фактом слідчим відділенням ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0000219, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
29 вересня 2022 року працівниками ВП №1 Уманського РУП ГУПН в Черкаській області із залученням до конфіденційного співробітництва особи зі зміненими анкетними даними проведено негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , збув зазначеній особі речовину, яка згідно з висновком експерта від 30.09.2022р. №СЕ-19/124-22/10755-НЗПРАП, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину становить 9,4 г.
29 вересня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано на підставі ст.208 КПК України.
30 вересня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що він у невстановлених досудовим розслідуванням дату, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи вимоги Закону України № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», шляхом висушування та подрібнення рослин коноплі виготовив речовину зеленого кольору, та, усвідомлюючи, що дана речовина являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, став її незаконно зберігати при собі, а також за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

В подальшому ОСОБА_4 29.09.2022р. близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на проїжджій частині автодороги сполученням с. Сабадаш с. Бузівка Уманського району Черкаської області, поруч із а/д сполучення м. Київ м. Одеса, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, незаконно збув шляхом продажу за грошові кошти в розмірі 800 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який надав добровільну згоду на участь в проведенні негласної слідчої (розшукової) дії оперативної закупки, картонну коробку з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами:

1)Даними рапорту оперативного працівника відділу поліції №1 від 23.08.2022;

2)Даними протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж номеру мобільного терміналу зв`язку від 23.08.2022;

3)Показаннями свідка ОСОБА_8 від 12.09.2022;

4)Показаннями свідка ОСОБА_9 від 28.09.2022;

5)Показаннями свідка ОСОБА_10 від 28.09.2022;

6)Даними протоколу обшуку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 29.09.2022;

7)Даними протоколу огляду та помічення засобів (грошових) купюр від 29.09.2022;

8)Даними з розписки зобов`язання від 29.09.2022;

9)Даними протоколу видачі предметів від 29.09.2022;

10)Додатковими показаннями свідка ОСОБА_8 від 29.09.2022;

11)Даними протоколу затримання ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст. 208 КПК України;

12)Даними протоколу освідування ОСОБА_4 від 29.09.2022;

13)Показаннями свідка ОСОБА_11 від 29.09.2022;

14)Даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/10755-НЗПРАП від 30.09.2022;
15)Показаннями свідка ОСОБА_11 , від 29.09.2022;
Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що є злочином, який відноситься до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1)може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, а тому може залишити місце свого фактичного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Усвідомлення даної обставини підозрюваним обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності, що, як наслідок, додатково вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадження відомі їхні анкетні дані, при тому, що він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та пов`язані з цим наслідки для себе, так як і усвідомлює можливість та реальну здатність різними шляхами впливати на бажання та ставлення вказаних свідків до прийняття ними рішень щодо повноти, доцільності (виходячи з конкретної життєвої ситуації, в якій опинився свідок під впливом можливої поведінки підозрюваного) для них давання показань під час досудового розслідування та судового розгляду, тому наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти досудовому розслідуванню та суду у встановленні всіх обставин, що мають значення у даному провадженні. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, а також невиконання процесуальних обов`язків;

4) може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, при цьомузнову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи та доходу, однак підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що може спонукати його до вчинення іншого злочину для незаконного збагачення та задоволення своїх життєвих майнових потреб.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується (підозрюється) у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення (підозри), попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки останній не має офіційного місця роботи, підозрюється у вчиненні корисливого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та з огляду на наявні ризики, враховуючи попередні неодноразові вчинення підозрюваним різних за видом та тяжкістю кримінальних правопорушень заборона йому залишати житло не унеможливить його втечу та переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, він може уникати досудового розслідування та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші правопорушення, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не вдасться за можливе.
У судовому засіданні прокурор Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 клопотання визнав частково, в частині застави просив зменшити суму застави до 40 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990р. «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до п.4 ч.1 та п.2 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також приймає до уваги те, що підозрюваний не одружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків та раніше неодноразово судимий, а також те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідківі понятих у цьому ж кримінальному провадженні, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 15 год. 07 хв. 29 вересня 2022 року до 15 год. 07 хв. 27 листопада 2022 року включно.

Заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, визначити в розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 156 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень 00 копійок.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із с. Садабаш Уманського району Черкаської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 04 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_12