Справа № 206/2318/22
Провадження № 1-і/206/28/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2022 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.02.2022 року за ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.08.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.02.2022 року за ч.3 ст.185 КК України.
В провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10 лютого 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану "окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей" змінено територіальну підсудність Енергодарського міського суду Запорізької області Самарському районному суду м. Дніпропетровська.
Прокурор вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 від вартою строком на 60 днів, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу, а також, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участі всебічного судового розгляду та можливість зі сторони обвинуваченого вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 запереував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що 17.02.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.02.2022 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під

вартою строком на 60 днів.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2022 року, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, до 16.06.2022 року включно.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2022, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 14.08.2022.
Однак, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження скеровано для розгляду до суду та завершити судовий розгляд до завершення дії запобіжного заходу не можливо, а тому є необхідність вирішити питання про можливість продовження раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Суд погоджується з доводами прокурора та встановлені обставини під час розгляду клопотання, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від суду. Окрім цього, ОСОБА_4 , не має стійких суспільних зв`язків, постійного місця роботи, раніше судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та його не бажання стати на шлях виправлення, що вказує на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у разі не продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що ризики, зазначені прокурором, як підстава для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, існують, обрання іншого, більш м`якого виду, суд вважає не доцільним і буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, вирішуючи подане клопотання суд, також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей

суспільства.
За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити на даному етапі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 28, 131, 132, 176-178, 197, 369 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання у кримінальному провадженні № відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.02.2022 року за ч.3 ст.185 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів до 10 жовтня 2022 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1