Справа № 474/532/22
Провадження № 1-кс/474/192/22
УХВАЛА
Іменем України

05.10.22 року смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

22.09.2022р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржниця), в якій остання просить зобов`язати дізнавача Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані за її заявою від 16.09.2022р.
Скарга обґрунтована тим, що 16.09.2022р. скаржниця звернулася за телефонним номером поліції 102 із заявою про вчинення злочину посадовими особами Врадіївської селищної ради щодо зняття Державного Прапора України з будівлі селищної ради про що їй стало відомо від депутата Врадіївської селищної ради ОСОБА_5 . Ця інформація їй стала відома з його слів, під час телефонного дзвінка у прямому ефірі від 23.08.2022р., що можуть підтвердити, також, депутат ОСОБА_6 та інші громадяни. В заяві було сказано і про участь в засіданнях Врадіївської селищної ради депутатів від забороненої ВСУ від ОПЗЖ та їх негативного відношення до Захисників України.
Для прийняття заяви про злочин, на місце виклику приїхав працівник Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області. Заяву і пояснення приймав старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Заяву було зареєстровано у журналі єдиного обліку за № 2152 від 16.09.2022р.
20.09.2022р., при звернені до чергової частини Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, скаржниці видали талон-повідомлення і з нього стало відомо, що заяву про правопорушення внесли до ЖЄО за № 2152, але до ЄРДР заяву про скоєння злочину не внесено та кримінальне провадження не розпочато. Ні дізнавач ОСОБА_4 , ні начальник Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, не змогли скаржниці пояснити причину невнесення її заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, але усно повідомили, що такою серйозною заявою повинна займатись СБУ та вони направили інформацію по її заяві на цю службу.
З огляду на вищевикладене та посилаючись на приписи ст. 214 КПК України скаржниця просить задовольнити її скаргу.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.09.2022р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_7

29.09.2022р. слідчий суддя ОСОБА_7 заявив самовідвід, який був задоволений ухвалою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 від 03.10.2022р.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.10.2022р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимогу скарги та просила її задовольнити.

Дізнавач СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 03.10.2022р. звернувся із заявою про розгляд скарги за його відсутності, однак про поважні причини неявки не повідомив.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка особи дії якої оскаржуються не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржниці, дослідив докази додані до скарги та матеріали за результатами розгляду заяви скаржниці від 16.09.2022р., зареєстровані 16.09.2022р. за № 2152, вважаю встановленим таке.

16.09.2022р. скаржниця звернулася до поліції із усною заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була прийнята дізнавачем СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та оформлена протоколом від 16.09.2022р. Заява скаржниці зареєстрована в журналі єдиного обліку 16.09.2022р. за № 2152.

У вищевказаному протоколі зафіксовано, що скаржниця просить прийняти міри до посадових осіб Врадіївської с/р, які в перші дні вторгнення військ рф на територію України, а саме 24-25 лютого, знімали з адміністративної будівлі Врадіївської с/р Державний Прапор України на три дні. Окрім цього допускають до засідань сесій членів партії ОПЗЖ існування якої заборонено судом.

За результатами розгляду заяви скаржниці оперуповноваженою СКП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 підготовлена довідка, згідно якої в ході розгляду матеріалів за заявою ОСОБА_3 зазначено про доцільність направлення матеріалів даного звернення до органу уповноваженого на розгляд звернення, а саме Управління СБ України в Миколаївській області.

На підставі вищевказаного, а також керуючись вимогами Закону України Про звернення громадян та Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15.11.2017р., перевірку заяви ОСОБА_3 припинено та підготовлено відповідь про результат її розгляду, а також роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення.

Листом № 6179/69-2022 від 26.09.2022р. за підписом начальника Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_9 матеріали за заявою скаржниці направленні до Управління Служби безпеки України в Миколаївській області.

Наявні в матеріалах судової справи докази не містять інформації про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтями 38 - 40-1 КПК України визначено органи досудового розслідування, їх структуру, повноваження та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п.п. 1 та 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р. (далі - Положення), це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення до Реєстру, зокрема, вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Отже, оскільки заяву від скаржниці було прийнято дізнавачем СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , а тому саме на нього, згідно приписів ст. 214 КПК України, покладається обов`язок вирішення питання щодо внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

При цьому слід зазначити, що ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 розділу 2 Положення визначають перелік відомостей, які необхідно вносити до ЄРДР, однак жодним чином не визначають, що такі відомості обов`язково мають бути зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже фактично ст. 214 КПК України закріплено обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача, а також уповноваженої особи іншого підрозділу органу Національної поліції, уповноваженої в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування/дізнання. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб учинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:
- розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;
- порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;
- використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України);
- унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином у заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник має викласти обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що зі змісту заяви скаржниці від 16.09.2022р., з урахуванням контексту в якому у ній подана інформація, слід дійти висновку, що самі по собі факти значенні у заяві не свідчить про вчинення кримінального правопорушення. Вказані факти викладені з використанням загальних формулювань без конкретизації жодних обставин, часу та місця вчинення вказаних у заяві дій, як і осіб які ці дії вчинили. Отже інформація зазначена у заяві не містить достатніх підстав стверджувати про вчинення певними особами дій, які мають ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Таким чином скарга є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372КПК України, -

постановив:

В задоволенні скаргиОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1