ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/319/22 Справа № 204/6998/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, раніше судимого, відбуваючого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70, ч.5 ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців,
Встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою та не свідчить про його виправлення на даний час.
Засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , кожен окремо, не погодились з даним рішенням суду. В апеляційних скаргах просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву засудженого, застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Посилаються на те, що ОСОБА_7 своєю працею та сумлінною поведінкою довів своє виправлення. А наявність погашених за спливом часу стягнень, на які звернув увагу суд першої інстанції, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні поданої заяви.
Зазначають, що в судовому засіданні представник ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 пояснив, що засуджений вимоги режиму відбування покарання і лікування не порушував, зауважень з боку керівництва установи та дисциплінарних стягнень не мав. Натомість, незважаючи на захворювання, добровільно допомагав медичному персоналу у догляді за хворими, приймав активну участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, за що був заохочений керівництвом установи.
Також вказують, що судом першої інстанції не було взято до уваги позитивну характеристику Благодійної організації Центр соціальної адаптації Преображення, де засуджений бере участь у програмі соціальної адаптації. Згідно вказаної характеристики, засуджений звернувся за допомогою у зв`язку з небажанням продовжувати протиправну поведінку та необхідністю збереження життєво важливих і духовних орієнтирів в умовах ув`язнення, за час проходження програми реабілітації зарекомендував себе з позитивного боку, до заходів програми ставиться відповідально, проявляю розумну ініціативу в рамках програми, має намір в майбутньому зайнятися волонтерською діяльністю, був нагороджений грамотою.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційних скарг сторони захисту та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого та його захисника. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_7 засуджено 02.09.2015 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ч.5 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 20.09.2014 року.
Кінець строку відбування покарання 20.03.2024 року.
За час перебування в місцях позбавлення волі з 20.09.2014 року ОСОБА_7 мав дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу, має заохочення.
З 27.09.2017 року тимчасово перебуває на лікуванні в Центрі охорони здоров`я Державної кримінальної виконавчої служби України в Дніпропетровській та Донецькій областях при ДУВП № 4.
За період відбування характеризується добре.
За час перебування в ДУВП № 4 має два заохочення.
У відношення до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги.
Не працевлаштований від незалежних від нього причин, але доглядав за тяжкохворими, приймав активну участь у будівництві храмів на території ДУПВ № 4.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідний навичок.
Підтримує рівні відносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, має три подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у 2016 році, 2020 року, 2021 році.
Згідно медичної довідки має хронічні захворювання.
Також має погашені на плином часу шість стягнень, три з яких суворі догани, зокрема у 2015 році, 2016 році, 2017 році.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення - відмовлено.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 будучи раніше засудженим за вчинення у тому числі особливо тяжкого злочину, позитивних висновків для себе не зробив, знову вчинив тяжкий злочин, за весь період відбування покарання з має три заохочення, два з яких у 2020 та у 2021 роках, тобто напередодні подання заяви про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні заяви про застосування до засудженого про умовно-дострокове звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в матеріалах провадження, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого та його захисника, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо їх незгоди з оскаржуваною ухвалою.
При цьому, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом було взято до ваги наявність позитивних характеристик засудженого з Благодійної організації Центр соціальної адаптації Преображення.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ід 01 листопада 2021 року про відмову в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4