Номер провадження: 11-кп/813/1470/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2022 року про закриття кримінального провадження №0000638 від 06.11.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Олександрівка Ширяївського району Одеської область, громадянина України, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальних міграцій, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМСУ в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої на посаді начальника відділу централізованого оформлення документів для іноземців та осіб без громадянства №2 управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМСУ в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в смт. Томашпіль Вінницької області, громадянина України, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу централізованого оформлення документів для іноземців та осіб без громадянства №2 управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМСУ в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та закрито кримінальне провадження №0000638 від 06.11.2019 року, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, районний суд послався на те, що злочин у вчинені якого обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000638 від 06.11.2019 року, надійшов до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 29.07.2020 року, тобто за межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України, який сплинув 21.07.2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор посилається на те, що в даному кримінальному провадженні прокурором було дотримано строк звернення з обвинувальним актом, з огляду на те, що 14.07.2020 року було затверджено обвинувальний акт, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисника отримали копії обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування 07.07.2020 року та ознайомлювались з матеріалами до 15.07.2020 року. При цьому, ОСОБА_8 відмовився від отримання копії обвинувального акта та не ознайомився з матеріалами, а тому всі матеріали йому були направлені поштою. За таких обставин, на думку прокурора, не враховуючи строк ознайомлення з матеріалами, кінець строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні становить 30.07.2020 року. Оскільки обвинувальний акт надійшов до суду 29.07.2020 року, прокурором фактично було дотримано строк звернення з обвинувальним актом. На підтвердження доводів апеляційної скарги прокурором долучено витяг з УУФЗ «Держфельдзв`язок», відповідно до якого зазначеним поштовим зв`язком 22.07.2020 року відправлено на адресу суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000638, а 27.07.2020 року приймальником поштового зв`язку ОСОБА_12 прийнято документи на відправку та згідно зі штампом вхідної кореспонденції Малиновського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з додатками у зазначеному кримінальному провадженні надійшов до суду 29.07.2020 року, тобто в межах строку, визначеного ст.219 КПК України.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

До початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких останній зазначає, що ухвала суду обґрунтована та законна, а долучені прокурором докази, щодо направлення обвинувального акта у строки, не відповідають дійсності, оскільки УУФЗ «Держфельдзв`язок» не відноситься до органів поштового зв`язку, а обвинувальний акт направлено до суду поза межами строків, визначених ст.219 КПК України.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК), проведено за відсутності захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, однак звернувся з клопотанням про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності на чому не заперечувала обвинувачена. Крім того, апеляційний розгляд проведено без участі захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , оскільки сторона захисту до суду апеляційної інстанції не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду не зверталась, а обвинувачений ОСОБА_10 у свою чергу не наполягав на обов`язковій участі захисника, що не є підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку захисника ОСОБА_7 та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма кореспондує загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (в редакції на час постановлення оскарженої ухвали).

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК) (в редакції на час постановлення оскарженої ухвали).

Згідно з п.4 ч.3 ст.219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручене, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримався, з огляду на таке.

Оскарженою ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2022 року закрито кримінальне провадження №0000638 від 06.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру (т.2 а.п.109-115).

В оскарженій ухвалі суд першої інстанції послався на те, що оскільки після повідомлення особам про підозру до направлення обвинувального акта до суду 28.07.2020 року, закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.368 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , не відноситься до категорії тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи, та дійшов висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, зокрема із розрахунками суду щодо строків досудового розслідування та вважає, що суд безпідставно закрив кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21.01.2020 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

16.06.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а ОСОБА_10 , ОСОБА_9 цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК (п.п.17, 57, 59, 61 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, а.п.45-52).

Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000638 продовжувався двічі, а саме: 16.03.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва до 4-х місяців, тобто до 21.05.2020 року; 14.05.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва до 6-х місяців, тобто до 21.07.2020 року (п.п. 19, 48 Розділу ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, а.п.61, 66).

Після цього, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не продовжувався та досудове розслідування не зупинялося.

07.07.2020 року підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів кримінального провадження та можливість з їх ознайомленням в порядку ст.ст.283, 290 КПК (т.2, а.п. 88-96).

В період часу з 09.07.20220 року по 10.07.2020 року, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ознайомлювались з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження (а.п.96-97).

Підозрювана ОСОБА_9 зі своїми захисниками ознайомлювались з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження з 10.07.2020 року по 15.07.2020 року (а.п. 98-99).

10.07.2020 року з матеріалами досудового розслідування вказаного кримінального провадження ознайомився підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник (а.п.100-101).

14.07.2020 року слідчим 1 СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_14 складений та підписаний, а також затверджений прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.п.1-41).

15.07.2020 року копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування отримали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники, а також захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 , про що свідчать їх розписки, а інший захисник ОСОБА_8 ОСОБА_15 отримав 16.07.2020 року (а.п. 76, 77-82).

Підозрюваний ОСОБА_8 не отримав копію обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування, про що було складено відповідний акт, а тому вказані документи були направлені на адресу місця проживання підозрюваного засобами поштового зв`язку (т.1 а.п. 83-87).

Таким чином, слід констатувати, що часовий проміжок з 07.07.2020 року по 15.07.2020 року, згідно з приписами ч.5 ст.219 КПК, не включається у строк досудового розслідування, а тому становить 9 (дев`ять) днів.

Зазначені обставини щодо руху кримінального провадження, дат повідомлення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про підозру, продовження строку досудового розслідування, а також дат складання, затвердження та направлення обвинувального акта до суду першої інстанції, учасники судового провадження під час апеляційного розгляду не заперечували.

Враховуючи, що стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 07.07.2020 року, відлік яких продовжується з моменту виконання приписів ст.290 КПК щодо ознайомлення сторін кримінального провадження, а також з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_9 та її захисник закінчили ознайомлення із матеріалами кримінального провадження 15.07.2020 року, днем закінчення строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є 30.07.2020 року.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надійшов до Малиновського районного суду м. Одеси 29.07.2020 року, що свідчить про те, що строк досудового розслідування прокурором дотримано.

За наведених обставин висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт мав бути скерований до суду не пізніше 21.07.2020 року, та щодо наявності підстав закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, є необґрунтованими, а тому оскаржену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Доводи сторони захисту стосовно того, що кримінальне провадження передано до суду не уповноваженим суб`єктом щодо надання поштових послуг, апеляційний суд визнає також безпідставними з огляду на те, що кримінальне провадження надійшло до суду в межах строків досудового розслідування.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК, які були допущені судом першої інстанції, та які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2022 року, якою кримінальне провадження №0000638 від 06.11.2019 року, стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.368 КК України, закрито на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4