Справа № 309/1409/22
Провадження № 1-кп/309/81/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000067 від 11.03.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 02.03.2022, біля 11 год. 00 хв., в селі Олександрівка по вулиці Шкільній, в ході конфлікту з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в область грудної клітки ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Внаслідок чого ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забоїв правої половини грудної клітки та ампутованої кукси лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, не визнав, а в подальшому визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що того дня потерпілому привезли дрова. Напередодні його зять пристава до сина ОСОБА_3 і він з синами прийшли вияснити із зятем це питання. Однак зять потерпілого вхопив сокиру та почав на них скакати, а потерпілий кричав йому втікай у двір. Зять потерпілого заштовхав у двір його сина ОСОБА_8 , штовхнув його і син упав. Він забіг у двір щоб підняти сина, і в це момент ненароком штовхнув ОСОБА_5 і той упав. Просить вибачення за вчинене. Цивільний позов визнає частково на суму 2000 грн.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що у той день він знаходився вдома, а його зять пішов розгружати дрова. Обвинувачений зі своїми синами підійшли до нього та почали нецензурними словами погрожувати зятю. Потім вхопили його і почали бити. Він сказав зятю втікай у двір і той втік. Обвинувачений побіг за ним і почав його бити. Він своїм костилем ударив когось із них. І через невеликий проміжок часу, менше хвилини, обвинувачений ударив його в груди і він упав та вдарився. Після чого обвинувачений почав кидати камінням у його двір та попали в його жінку. Потім вони пішли. Поліцію викликав сам обвинувачений. Поліція забрала його зятя і направила у воєнкомат. Під час події у дворі були ще присутні його дочки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та його жінка.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_5 , суду пояснила, що 02.03.2022 вона була в себе вдома. Перед будинком її зять привіз дрова. Прийшли ОСОБА_3 з своїми синами та почали бити зятя. Потім зайшли у двір, де ОСОБА_3 вдарив у груди її чоловіка ОСОБА_5 і той упав. Потім ще били камінням, кидали у двір. На подвір`ї у той час були ще ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За межами подвір`я були жінка обвинуваченого та його сини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка є дочкою потерпілого ОСОБА_5 , суду пояснила, що 02.03.2022 біля 11 год. вона прийшла до батька, і її сестра робила каву. Вони почули крики та вибігли на подвір`я і побачили, що ОСОБА_3 із синами били зятя її сестри. Потім опинилися у дворі, а батько стояв на воротах та не пускав їх. Вони вломилися у двері і ОСОБА_3 , ударив батька у груди від чого батько впав. Потім ОСОБА_3 узяв лопату і почав нею махати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є дочкою потерпілого ОСОБА_5 , суду пояснила, що 02.03.2022 біля 11 год. вона знаходилася у батька і варила каву хлопцям, які привезли дрова. Побачили ОСОБА_3 із синами, які напали на її чоловіка та побили його. Батько попросив зайти її чоловіка у двір, а вони рвалися за ним. Батько їх не пускав і ОСОБА_3 ударив батька в груди і той упав. Потім узяв лопату та почав нею махати.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 11.03.2022 звернувся із заявою у якій вказує, що 02.03.2022 об 11 год. ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження у різні частини тіла.

Згідно висновку експерта №32/Х від 21.03.2022 на тілі гр. ОСОБА_3 , згідно медичної документації, виявлено тілесні ушкодження у вигляді забій правої половини грудної клітки, забій ампутованої кукси лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки затиснуті у кулак, або ноги сторонньої особи, що діяли по механізму удару, і вкладаються у час події, що мала місце 02.03.2022. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають, і такі повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

умисного заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України;

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Також, суд враховує думку потерпілого, який має претензії до обвинуваченого матеріального характеру.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі, відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання, зважаючи, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, визнав свою вину, а також, що обвинуваченим спричинено тілесні ушкодження особі з інвалідністю, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Також потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

У своєму позові потерпіли ОСОБА_5 зазначає, що діями ОСОБА_3 йому була завдана моральна шкода, розмір відшкодування якої, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру його немайнових втрат становлять 10 000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково на суму 2000 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_5 , яка була завдана кримінальним правопорушенням, виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав цивільний позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, зокрема того, що потерпілий є інвалідом і завдання йому тілесних ушкоджень спричинило додаткові незручності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1