Справа № 522/9696/22
Провадження по справі № 1-кп/522/2139/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000265 від 20.02.2022 на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого старшим інспектором служби охорони ТОВ «ЛЕЙБОР-ТРЕЙД ГРУП», маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 - 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19.02.2022 ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, приступив до керування автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 . Того ж дня, о 12 год 26 хвилин, у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, сухого асфальту, без будь-яких ям та вибоїн на дорозі, ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по третій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Велика Арнаутська м. Одеси, з боку вул. Преображенська в напрямку вул. Старопортофранківська, на якій організовано односторонній рух, три смуги руху у напрямку руху автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , які поділені дорожньою розміткою 1.5 згідно Правил дорожнього руху України.

Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розміщений перед нерегульованим перехрестям вул. Велика Арнаутська вул. Бориса Литвака, та відзначений дорожньою розміткою 1.14.3 та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 згідно Правил дорожнього руху України, які встановлені перед даним пішохідним переходом по ходу напрямку руху автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , видимість та оглядовість яких для ОСОБА_3 була необмеженою, і призначений для переходу пішоходами проїзної частини вул. Велика Арнаутська, гр. ОСОБА_3 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, в тому числі на пішохідному переході, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, почав проїжджати вказаний пішохідний перехід, не переконавшись при цьому у відсутності на пішохідному переході пішохода, який мав перевагу в русі при переході проїзної частини по ньому і для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, видимість і оглядовість якого для гр. ОСОБА_3 була необмеженою, і не надавши переваги в русі пішоходу, який перетинав проїзну частину, по якій ОСОБА_3 здійснював прямолінійний рух, в результаті чого на пішохідному переході передньою частиною кузову автомобіля ««Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Велика Арнаутська, по нерегульованому пішохідному переході, рухаючись з права наліво по ходу напрямку руху автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена та госпіталізована до КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР.

Встановлено, що ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, перелому лобної кістки, клиновидної кістки, нижньої стінки правої орбіти та стінок правої верхньо-щелепної (гайморової) пазухи, забійної рани, саден, синців обличчя, саден правої верхньої кінцівки.

Перелічені ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається з тілом пішохода). Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 19.02.2022 і відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Також, встановлено, що водію автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , необхідно було, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, що передбачено вимогами п.п. 18.1. Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , виконуючи вимогу п.п. 18.1. Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти настання даної події. Дії водія автомобіля «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 18.1. Правил дорожнього руху України, і створювали умови для настання подіїї та знаходились у причинному зв`язку з її настанням.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 2.1. а), 2.3. (б); 18.1. Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.1 ПДР «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;
п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 18.1 ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті. Позовну заяву прокурора, визнав в повному обсязі. Просив суд суворо його не карати, урахувати його щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування потерпілій збитків, відсутність у потерпілої матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, щодо стягнення з обвинуваченого грошових коштів в дохід держави в сумі 4958 гривень у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та щодо відсутності матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 . Просила суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, пов`язане з позбавлнням волі.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій збитків,спричинених злочином, прохання потерпілої призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, наявність га утриманні у обвинуваченого ОСОБА_3 неповнолітньої дитини 2017 року народження.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, тобто висловив щирий жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки, прохання потерпілої призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, наявність га утриманні у обвинуваченого ОСОБА_3 неповнолітньої дитини 2017 року народження, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, дають у своїй сукупності підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

Одночасно суд застосовує вимоги викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якої є неможливим призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та обставин виявлені в ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину та на даний час не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, на підставі викладеного додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом не підлягає призначенню обвинуваченому ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.
На підставі викладеного позовні вимоги прокурора про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави грошових коштів в сумі 4958 гривень у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим, цивільний позов підлягає повному задоволенню.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації, про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою обрану ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2022 року,- скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави грошові кошти в сумі 4958 гривень у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Стягнути з ОСОБА_3 затрати, витрачені на залучення експертів, у зв`язку з проведенням:
- судової експертизи технічного стану транспортного засобу №22-1045/1048 від 04.04.2022 року, у сумі 3 020, 32 гривень;
- судової автотехнічної експертизи № 22-1863 від 02.06.2022, у сумі 1 510, 16 гривень.

Арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси на автомобіль «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 ,- скасувати
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:

-автомобіль марки «Peugeot 207», р.н. НОМЕР_1 , - вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9
30.08.2022