Дата документу Справа № 336/762/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/762/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/227/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 15 червня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступних підстав.

Так, 27.01.2022, приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 12.09.1990. спільно із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та невстановленими вході досудового розслідування особами, прибули до магазину «Seven», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 1, поблизу зупинки громадського транспорту «Амстор» за напрямком руху в бік вул. Полякова в м. Запоріжжі

Знаходячись у вказаному магазині ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується посяганням на суспільні відносини, задля збереження яких підтримується громадський порядок, почали безпідставно провокувати конфлікт з продавцем магазину ОСОБА_14 , грубо та нецензурно висловлюючись у її бік, при цьому принижуючи її людську честь та гідність. Про вказану конфліктну ситуацію ОСОБА_14 в телефонній розмові повідомила власниці магазину, потерпілій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила, що незабаром приїде до магазину, після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлені в ході досудового розслідування особи пішли.

Приблизно об 11.20 годин до магазину «Seven» на власному автомобілі «Volkswagen СС», д.р.н. НОМЕР_1 , приїхав син потерпілої ОСОБА_15 , - потерпілий ОСОБА_16 та не виходячи з салону автомобіля очікував на свою матір, потерпілу ОСОБА_17 .

Приблизно об 11.30 годин до магазину «Seven» приїхала власниця, потерпіла ОСОБА_15 , та подзвонила на невстановлений в ході досудового розслідування номер телефону, після чого через деякий час до вказаного магазину прийшли близько 8 чоловік, серед яких були ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , які знаходячись перед вхідними дверями магазину «Seven» продовжили безпідставно провокувати конфлікт з потерпілою ОСОБА_18 , грубо та нецензурно висловлюючись у її бік, при цьому принижуючи її людську честь та гідність. Потерпіла ОСОБА_18 зажадала від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб припинити хуліганські дії, однак невстановлена в ході досудового розслідування особа, не бажаючи припиняти свої неправомірні дії та протиставляючи себе загальноприйнятим нормам моралі, штовхнув потерпілу ОСОБА_15 , від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких буде визначений судово-медичним експертом КНП «ЗОБ СМЕ» ЗОР.

Побачивши вказані події з припаркованого поблизу автомобіля «Volkswagen СС», д.р.н. НОМЕР_1 вибіг потерпілий ОСОБА_16 та заступився за свою матір, потерпілу ОСОБА_15 , на що ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в громадському місці почали нецензурно виражатися в бік потерпілого ОСОБА_16 , штовхаючи його. Потерпілий ОСОБА_16 розуміючи чисельну перевагу осіб, які вчинюють хуліганські дії, забіг в приміщення магазину та зачинив за собою вхідні двері.

Далі, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, за допомогою заздалегідь заготовлених предметів зовні схожих на дубинки, та іншими невстановленими предметами, які ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлені вході досудового розслідування особи принесли з собою, розбили скло металопластикових вікон магазину, тим самим зірвали нормальну роботу магазину та спричинили потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду.

Далі, задля уникнення подальшого конфлікту потерпілий ОСОБА_16 вибіг через задні двері магазину та намагався втекти, однак ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими в ході досудового розслідування особами побігли за потерпілим ОСОБА_16 , наздогнали його та діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в громадському місці, використовуючи чисельну перевагу, спричинили ОСОБА_16 тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких буде визначений судово-медичним експертом КНП «ЗОБ СМЕ» ЗОР. Не зупиняючись на досягненому ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленими вході досудового розслідування особами, повернулися до припаркованого автомобілю «Volkswagen СС», д.р.н. НОМЕР_1 , на якому до місця події приїхав син потерпілої ОСОБА_15 за допомогою заздалегідь заготовлених предметів зовні схожих на дубинки, розбили скло вікон, задніх фар та пошкодили лакофарбове покриття кузову вказаного автомобіля чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлені в ході досудового розслідування особи втекли з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке кваліфікується як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор у клопотанні зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема про ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного після цього, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21.00 години до 06.00 години наступної доби строком до 29 березня 2022 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21.00 години до 06.00 години наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом; повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя врахував наявність малолітньої дитини у підозрюваного та постійного місця проживання, характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини, за яких його було вчинено. Однак документального підтвердження наявності дітей, та взагалі чи приймає учать підозрюваний щодо їх виховання та матеріального забезпечення так і не встановлено, а сам підозрюваний не зміг надати свідоцтва про їх народження.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що стороною обвинувачення надано копії матеріалів кримінального провадження, якими на думку сторони, обґрунтовано клопотання, серед яких немає жодного доказу (навіть непрямого) про причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення. Навіть потерпілі в судовому засіданні зазначили, що серед осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 не було.
За таких обставин, підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення не є обґрунтованою, а тому суд повинен був відмовити у застосуванні запобіжного заходу.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

До початку розгляду справи на адресу апеляційного суду надійшли заява від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , відповідно до яких останні в порядку ст.403 КПК України відмовились від апеляційних скарг через неактуальність поставленого в апеляційних скаргах питання.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, підозрюваний та його захисник не з`явились, були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про поважність причин неприбуття чи відкладення судового розгляду не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Право на відмову апелянта від апеляційної скарги передбачено ст.403 КПК України.

За змістом відповідних заяв прокурора ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 вбачається відмова ініціаторів від поданих апеляційних скарг через неактуальність поставленого в апеляційних скаргах питання, що належить до передбаченого законом права та пов`язано із реалізацією цього права. Відмова захисника від апеляційної скарги була узгоджена з підозрюваним ОСОБА_7 .

У відповідності до вимог ч.2 ст.403 КПК України, з урахуванням відсутності апеляційних скарг інших осіб та відсутності заперечень щодо закриття провадження у зв`язку із відмовою апелянтів від апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за вищенаведеними апеляційними скаргами прокурора та захисника.

Керуючись ст.403 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

прийняти відмови прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 від апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2022 року.

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 строком до 29 березня 2022 року включно, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4