Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/383/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Малопомічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянину України, з професійно-технічною освітою, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимому:
- 21.09.2015 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст.. 75 КК України до 04 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки;
- 25.11.2015 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.. 71 КК України до 05 років позбавлення волі. 10.05.2016 за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області вирок змінено, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років позбавлення волі;
- 14.03.2016 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.. 71 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі;
- 20.04.2017 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі. За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 17.08.2017 вирок змінено в частині призначеного покарання та кваліфікації дій, та стосовно призначеного покарання за ч. ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі;
- 02.04.2021 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 04 років позбавлення волі;
- по теперішній справі - 17.05.2021 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі, -
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда
з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання.

Судове рішення мотивовано тим, що при оцінці поведінки засудженого, суд врахував, що засуджений за час відбування покарання п`ять разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у вилученні заборонених предметів, намаганні встановити між камерний зв`язок, порушенні розкладу дня, не виконанні команди «відбій», завішуванні спального місця, порушенні форменого одягу, за що даний засуджений отримав попередження та догани. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення не став.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою задовольнити клопотання звільнивши його умовно достроково.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в ухвалі суду першої інстанції за назначено, що стягнення відносно нього - не зняті та не погашені, в установленому Законом порядку. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки стягнення, які застосовувались до нього в СІЗО № 14 позначено за строком давності. А стягнення, які застосовувались у ВК № 6 зняте та погашене заохочувальним листом від адміністрації установи за сумлінну працю та поведінку.
Також, апелянт зазначає про те, що в судовому рішенні вказано, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Однак він є ОСОБА_7 .

Вважає, що в судовому рішенні також помилково зазначено, що він не приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань.
Крім того, суд не взяв до уваги його волевиявлення щодо допомоги збереження незалежності та суверенітету нашої Держави. Змінення соціальної думки та соціальної реабілітації, відновлення соціальних зв`язків.
Більш того, апелянт зазначає про те, що мета покарання досягнута раніше.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 років 01.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 18.11.2020 року.
За час перебування в державній установі «Кропивницькому слідчому ізоляторі» характеризувався негативно, допустив 4 (чотири) порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Заохочень не мав.
Відповідно до наказу від 24.11.2020 року №678/Аг-20 перебував в слідчому ізоляторі на обліку установи, як схильний до самогубства.
З 08.07.2021 року відбуває покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)». За час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи.
Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідношень з персоналом установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. З серпня 2021 року засуджений працевлаштований в майстерні установи, а саме в цеху по виготовленню цвяхів. Проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно і якісно виконує покладенні на нього завдання, дбайливо відноситься до інструменту та інвентарю має, сумлінну поведінку. Був 2 (два) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до двох годинних безоплатних робіт вказаних адміністрацією установи на виробництві та на території житлової зони згідно п. 5 ст. 118 КВК України. З благоустрою установи відпрацював 36 годин.
Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до наказу від 28.07.2021 року № 568/Аг засуджений перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до самогубства. Засуджений приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Згідно вироку суду має позов на загальну суму 3759 грн. 12 коп.. Виконавчі листи до установи не надходили. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки і передачі.
Відповідно до оцінки ризику вчиненого повторного кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_7 , має середній рівень.

Крім того, необхідно зазначити про те, що на комісії у «Кропивницька виправна колонія № 6», ставилось питання про заміну невідбутної частини покарання більш м`яким ст. 82 КК України та про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання ст. 81 КК України, де йому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2004 року за умисні злочини. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, оскільки за час вібрування покарання в «Кропивницькому слідчому ізоляторі» характеризувався негативно, за час «Кропивницька виправна колонія № 6» «Кропивницька виправна колонія № 6» характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Більш того, враховуючи характеристику на ОСОБА_7 у якій останній має п`ять стягнень, а також наявність у нього попередніх судимостей на думку колегії суддів, є висока вірогідність того, що він у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення знову вчинить нове кримінальне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6» ОСОБА_7 не одружений, на момент вчинення кримінального правопорушення суспіль-корисною працею не займався та офіційно не працював.
Активна участь засудженого у програмі виховного впливу «Духовне відродження» не може бути самостійною підставою, без врахування характеризуючи даних на засудженого упродовж всього терміну відбування покарання для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що стягнення є погашеним, як підстава для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, необхідно зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, законодавцем передбачено підстави умовно-дострокове звільнення, а саме якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, беручи до уваги те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, колегія суддів залишає без задоволення доводи ОСОБА_7 про не врахування п`яти стягнень, оскільки їх наявність свідчить, що останній своєю сумлінною поведінкою, за весь час відбування покарання не довів своє виправлення.

Не можуть бути враховані доводи ОСОБА_7 про зазначення іншого прізвища, та написання відомостей, що він не приймає участь в суспільному житті в установі виконання покарань, оскільки по перше це є описка, яка жодним чином не стосується правильності прийнятого судового рішення, а по-друге наявність в судовому рішенні описки жодним чином не може бути підставою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
При цьому необхідно зазначити про те, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
В той же час те, що ОСОБА_7 приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», не може бути враховано, як підстава застосування умовно-дострокового звільнення оскільки останній за весь час допустив п`ять порушень режиму відбування покарання, що в свою чергу свідчить, що його поведінка не була сумлінною.

Також, не можуть враховані доводи ОСОБА_7 про те, що він має бажання відновлення соціальних зв`язків, оскільки останній мав можливість з 2004 року стати на шлях виправлення.
А тому, у разі застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення є висока вірогідність вчинення ним нового умисного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022 необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4