КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5505/2021
Категорія: ст. 307 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 рокувідмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про закриття кримінального провадження №0000234.
Таке рішення мотивовано тим, що висновок дізнавача про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ґрунтується на даних, отриманих під час досудового розслідування, яке є повним і об`єктивним, а постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.ст. 110, 284 КПК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року та прийняти нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000234, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 27 липня 2020 року.
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судове рішення прийнято при неповному вивченні матеріалів кримінального провадження та без належної оцінки порушень процесуального закону органом досудового розслідування, тому є незаконним та необґрунтованим. Поза увагою слідчого судді залишилося те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, датована слідчим 18 квітня 2020 року, тобто до дати внесення відомостей до ЄРДР за повідомленим заявником фактом.
Крім того, як вважає апелянт, постанова про закриття кримінального провадження №0000234 є передчасною, прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки дізнавачем: не повідомлено ОСОБА_7 , як заявника, про внесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР; не надано витяг з ЄРДР; не допитано ОСОБА_7 з приводу обставин, про які повідомлено поліцію; не вчинено всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе, для з`ясування та перевірки викладених у заяві фактів; всупереч ст. 2 КПК України самовільно та незаконно оформлено постанову про закриття кримінального провадження за очевидно відсутніх на те підстав, які імперативно визначені у ст. 284 КПК України.

У судове засідання ОСОБА_7 , її представник та прокурор, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули, клопотання про відкладення розгляду не подали, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, а також при перевірці слідчим суддею доводів ОСОБА_7 , викладених у скарзі, та ухваленні судового рішення були дотримані.

Як встановлено колегією суддів та слідує з матеріалів кримінального провадження, 17 липня 202 року за заявою ОСОБА_7 про те, що 16 липня 2020 року близько 22 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи погрожували їй фізичною розправою, були внесені відомості до ЄРДР за №000234 та визначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України. Начальником сектору ВД Дарницького УП ГУ НП у м. Києві дізнавачу ОСОБА_8 було доручено проведення досудового розслідування, за результатами якого винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таке процесуальне рішення дізнавач, з урахуванням показань потерпілої ОСОБА_7 та інших джерел доказів, обґрунтувала тим, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 постійно виникають конфліктні ситуації після смерті ОСОБА_10 щодо майна останнього, отже у відносинах сторін, пов`язаних із врегулюванням майнового спору, вбачаються ознаки цивільно-правових відносин та відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Розглянувши в порядку ст.ст. 303-307 КПК України скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва відмовила у її задоволенні, мотивувавши своє рішення тим, що висновки дізнавача про закриття кримінального провадження №000234 ґрунтуються на оцінці всіх зібраних і перевірених під час досудового розслідування доказів, за своїм змістом постанова відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки містить обґрунтування прийнятого рішення, що не спростовано доводами скарги.

Колегія суддів вважає, що мотиви та висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді стосовно постанови про закриття кримінального провадження є обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду скарги, а доводи ОСОБА_7 щодо неповноти і неправильності досудового розслідування, які не містять посилання на конкретні факти, не знайшли свого об`єктивного підтвердження як під час розгляду скарги слідчим суддею, так і апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем за результатами перевірки тих відомостей, які повідомила ОСОБА_7 у заяві про кримінальне правопорушення та під час допиту, встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - колишніх дружин ОСОБА_10 виникають конфліктні ситуації з приводу майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повідомила ОСОБА_7 , в її будинок намагалася потрапити ОСОБА_9 , а чоловіки, які були разом з останньою, погрожували їй фізичною розправою.

За змістом показань ОСОБА_7 жодних активних дій, які могли би свідчили про реальність погроз, невідомі особи не вчинювали, а встановити цих осіб за результатами розшукових дій, здійснених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, не виявилося можливим, що підтверджується даними, викладеними у дорученні дізнавача про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40-1 КПК України, доказами, отриманими в результаті проведення таких слідчих (розшукових) дій та відомостями щодо неможливості з об`єктивних причин дослідження певних подій (зокрема, відсутність камер відеонагляду).

За вказаних обставин, на переконання колегії суддів, оцінені дізнавачем та перевірені слідчим суддею матеріали кримінального провадження є достатніми для висновку про відсутність в діянні, про яке повідомила ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

При цьому в ході розгляду скарги слідчим суддею були перевірені всі доводи ОСОБА_7 , які вірно визнані необґрунтованими, оскільки під час досудового розслідування були з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для цього кримінального провадження.

Жодних доводів на спростування встановлених дізнавачем під час досудового розслідування обставин представник потерпілої в апеляційній скарзі не повідомив та конкретно не зазначив результати яких саме слідчих (розшукових) дій у даному випадку можуть вплинути на прийняте дізнавачем рішення.
Посилання апелянта на те, що під час досудового слідства не було допитано ОСОБА_7 є безпідставним, оскільки суперечить матеріалам провадження, в яких міститься протокол допиту потерпілої від 24 листопада 2020 року. Разом із цим, невручення потерпілій витягу з ЄРДР не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Що стосується дати винесення постанови про закриття кримінального провадження, то слідчим суддею доводи потерпілої в цій частині перевірялися, а висновок про те, що дізнавачем допущено описку, виходячи з матеріалів кримінального провадження, є вірним.

Враховуючи наведене, усі доводи апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновків дізнавача в постанові та слідчого судді в ухвалі колегія суддів визнає необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_7 за процедурою, передбаченою ст. 306 КПК України, допущено не було.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді є законними, обґрунтованими і вмотивованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про закриття кримінального провадження №0000234 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.