Справа №463/5818/22
Провадження №1-кс/463/4276/22
У Х В А Л А

11 серпня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 29.06.2022 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.05.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,
в с т а н о в и в :

10.08.2022 на адресу суду надійшла скарга від 02.08.2022, відповідно до якої ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 29.06.2022 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.05.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Крім того, зазначає, що вказану постанову отримав 29.07.2022.
Оглянувши матеріали скарги вважаю, що такі слід повернути скаржнику з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається зі матеріалів скарги скаржник оскаржує постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 29.06.2022 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.05.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Поряд з цим скаржник не просив поновити строк на подачу такої скарги, оскільки як зазначає оскаржувану постанову отримав лише 29 липня 2022 року.
Вирішуючи наведене суд виходить з наступного.
Як вбачається з до матеріалів скарги та долученої оскаржуваної постанову від 29.06.2022 заявником не долучено жодних підтверджуючих даних щодо її отримання, відповідно судом не можливо встановити дату отримання такої.
Зазначене вище, свідчить про те, що скаржник - ОСОБА_2 міг знати про наявність оскаржуваної постанови ще раніше аніж 29 липня 2022 року. Отож скаржнику протягом тривалого проміжку часу було достеменно відомо про наявність оскаржуваної в даний час постанови про відмову в задоволенні клопотання.
Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.
Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин, враховуючи тривалість пропуску строку, можливість настання негативних наслідків його відновлення для інших осіб, слід виходити також з того, що у цій справі відсутні достатні правові підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого і відсутнє обґрунтоване виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, а натомість таке поновлення свідчатиме про його порушення, як і не встановлено, що скаржник діє сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Окрім цього ОСОБА_2 не подано клопотання про поновлення пропущеного строку.
Оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і слідчий суддя на підставі п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України повертає скаргу скаржнику.
З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику, оскільки така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст.304 КПК України, а клопотання про його поновлення не подано скаржником.
Керуючись ст.ст. 303,304 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 29.06.2022 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.05.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторно звернутися до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1