Справа № 946/4027/20
Провадження № 1-кс/946/1989/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комрат Республіки Молдова, громадянина України, ромської національності, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.08.2005 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 1 рік;
- 06.11.2006 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 22.08.2005 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяці позбавлення волі;
- 12.12.2012 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 14.06.2017 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання прокурора, 03.06.2020 в період часу приблизно з 18:00 години по 20:00 годину, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, прийшов до флігелю, який знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_6 , після чого, застосувавши до останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесені ударів кулаками та тростиною по обличчю та тулубу потерпілого, ОСОБА_4 , переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 , протиправно, відкрито заволодів апаратом для зварювання марки «Morkle» моделі «MIG-295S» вартістю 2 587 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, 18.08.2021 біля 14 годин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, відкрито викрав чоловічу весняну куртку марки «PUMA», чорного кольору, вартістю 629 гривень 33 копійки, що належить ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 629 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 186 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до 8 років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Разом з цим, з 2021 року ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`являється, за місцем мешкання, зазначеним у кримінальному провадженні та за місцем реєстрації відсутній тривалий час.

Так, ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 від 12.07.2022 року задоволено клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук до моменту його затримання.

Крім того, 12.07.2022 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Надалі, відповідно до протоколу від 02.08.2022 року про затримання особи за постановою суду, о/у ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_9 02.08.2022 року о 13 годині 10 хвилин, відповідно до ст. 191 КПК України затримав особу, за ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2022 року по справі №946/4027/20, провадження №1-кп/946/271/22, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у розшуку, затримання його 02.08.2022 року, останнього доставлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що вже один раз відносно підозрюваного обирався домашній арешт строком до 21.11.2021, а в наступному не продовжувався.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що судові повістки за його адресою проживання не надходили, ніхто йому не телефонував з приводу проведення судового засідання, також не надходили будь-які смс-повідомлення, про дати проведення попередніх судових засідань йому було не відомо. Лише 12.07.2022 року на його номер телефону надійшло СМС повідомлення про проведення судового засідання. 02.08.2022 року коли він побачив біля його місця проживання працівників поліції, то він сам до них підійшов, для цього свідомо вийшов з маршрутного таксі, у результаті чого його було затримано. Жодним чином не переховувався від органу досудового розслідування та суду. Проживає разом з співмешканкою, її матір`ю похилого віку та братом. Працює за наймом, має джерела доходу.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що запобіжний захід за епізодом від 03.06.2020 не обирався. По епізоду від 18.08.2021 підозрюваний визнає вину, однак вважає, що це ч. 2 ст. 185 КК України. По епізоду від 18.08.2021, також, запобіжний захід не обирався. На даний момент підозрюваний на запобіжному заході не знаходився, останній закінчився у листопаді 2021. На два останні судові засідання ОСОБА_4 не з`явився, однак він не знав про ці судові засідання, він знаходився вдома. Раніше він на всі судові засідання з`являвся. Вважає, що ризики не доведені.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового засідання прокурор зазначив, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження № 0000787 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2020 в період часу приблизно з 18:00 години по 20:00 годину, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, прийшов до флігелю, який знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_6 , після чого, застосувавши до останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесені ударів кулаками та тростиною по обличчю та тулубу потерпілого, ОСОБА_4 , переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 , протиправно, відкрито заволодів апаратом для зварювання марки «Morkle» моделі «MIG-295S» вартістю 2 587 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, 18.08.2021 біля 14 годин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, відкрито викрав чоловічу весняну куртку марки «PUMA», чорного кольору, вартістю 629 гривень 33 копійки, що належить ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 629 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Перший обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 06.07.2020, по обвинувальному акту було проведено підготовче судове засідання, призначений судовий розгляд.

З 2021 року ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`являвся, за місцем мешкання, зазначеним у кримінальному провадженні та за місцем реєстрації був відсутній тривалий час.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 від 12.07.2022 року задоволено клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук до моменту його затримання.

02.08.2022 року обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано.

Суд вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений раніше судимий, а також, з огляду на те, що встановлені факти, що особа не з`явилася у судове засідання.

Разом з тим, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні.

Судом приймаються до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_4 надані в судовому засіданні, що судові повістки за його адресою проживання не надходили, ніхто йому не телефонував з приводу проведення судового засідання, також не надходили будь-які повідомлення, про дати проведення попередніх судових засідань йому було не відомо. Лише 12.07.2022 року на його номер телефону надійшло СМС повідомлення про проведення судового засідання 12.07.2022 року, після чого коли він побачив біля його місця проживання працівників поліції, то він сам до них підійшов, у результаті чого його було затримано. Жодним чином не переховувався від органу досудового розслідування та суду. Проживає разом з співмешканкою, її матір`ю похилого віку та братом. Працює за наймом, що свідчить про наявність джерела доходу.

Крім того, суд враховує, що у обвинувальному акті (перший) адреса ОСОБА_4 вказана як - АДРЕСА_1 , в той час як доказів здійснення заходів щодо відшукання особи за цією адресою суду не надано, а лише за адресою - АДРЕСА_4 .

Враховуючи вказане, особисту характеристику особи, його поведінку, той факт, що на даний момент щодо нього відсутні будь-які запобіжні заходи, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжній захід ніж тримання під вартою, а саме застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце свого проживання цілодобово.

В даному випадку запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати з певною періодичністю або за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про тимчасове місця проживання.

В зв`язку з чим, необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки на строк не більше 60 днів до 30 вересня 2022 року, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 200,205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому цілодобово залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, строком до 30 вересня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не залишати місце фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;

2) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 30 вересня 2022 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 05.08.2022р. о 08:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1