Справа № 591/7391/21
Провадження № 1-кс/591/1843/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000045 від 23.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактом незаконного обігу підакцизних товарів (тютюнових виробів), в тому числі з підробленими марками акцизного податку.

В даному кримінальному провадженні 29.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КПК України, який використовував автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності його батьку ОСОБА_5 , для перевезення з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Зважаючи на те, що автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення злочину та має значення для розслідування кримінального провадження, та є ризик його продажу, слідчий у своєму клопотанні просить накласти на нього арешт для забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

В судове засідання слідчий не прибув, від нього надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

За клопотанням слідчого, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України та з метою збереження майна не сповіщено власника майна про день та час розгляду справи, оскільки в клопотанні наведені відомості про неодноразові спроби ОСОБА_4 здійснити відчуження транспортного засобу, які підтверджують доданими доказами.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктами 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за 0000045 від 23.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 разом з іншими невстановленими особами, з метою отримання прибутку організували незаконне виробництво з метою збуту та здійснюють збут тютюнових виробів без марок акцизного податку, або з підробленими марками акцизного податку приватним підприємцям на території м. Суми, де здійснюється роздрібна торгівля тютюновими виробами.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що під час здійснення можливої незаконної діяльності ОСОБА_4 використовував автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 , який є знаряддям вчинення злочину, що має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, даний факт підтверджується долученими матеріалами НРСД (а.с.13-27) та протоколом допиту свідка (а.с.31-34), який також вказав і спроби продати цей автомобіль.

Завданням застосування арешту майна є запобігання можливості його подальшого перетворення, пошкодження, знищення, відчуження, приховання.

З огляду на викладене, слідчий суддя, оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, вважає, що майно відповідає критеріям речових доказів, оскільки в даному кримінальному провадженні встановлюються обставини незаконного виготовлення з метою збуту підакцизних товарів, транспортування, зберігання з метою збуту підакцизних товарів без марок акцизного податку та/або з підробленими марками акцизного податку, при цьому використовувався автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, на зазначене майно слід накласти арешт.

Що стосується доводів клопотання щодо необхідності накласти арешт на вказаний в клопотанні автомобіль з метою забезпечення спеціальної конфіскації (п.2 ч.2 ст.170 КПК), слід зазначити таке.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Доданими до клопотання документами не підтверджується, що ОСОБА_4 оголошено про підозру, однак транспортний засіб, який використовувався як знаряддя вчинення злочину, на праві власності належить батьку підозрюваного ОСОБА_5 і ані в клопотанні, ані в доданих до нього матеріалах не вбачається сукупності підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_5 як на майно третьої особи з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

До того ж, згідно ст. 64-2 КПК України з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи має право звернутися прокурор.

Таким чином, клопотання в частині накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню та арешту підлягає зазначене у клопотанні майном з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому, найменш обтяжливим для власника способом шляхом заборони відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64-2, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно - автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично використовується підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши відчуження та розпорядження транспортним засобом, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0000045 від 23.07.2020.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1