Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7546/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч. 3 ст.190 КК України,

встановив :

У провадженні судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Вказав, що ризики, які виправдовують його тримання під вартою не зменшилися і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у продовженні тримання під вартою відмовити.
Від захисника адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Просила врахувати практику ЄСПЛ щодо тривалого часу тримання обвинуваченого під вартою, відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків - дружини, малолітньої дитини, батьків, постійного місця проживання.
Вказала, що ризик впливу на потерпілу сторону для зміни показів відпав, оскільки потерпілі вже допитувались судом, щодо свідків, то останні надавали свої покази під час досудового розслідування і в разі впливу на них, останні про це можуть вказати.
Також зазначили, що ОСОБА_4 одружений, і під час перебування під домашнім арештом може перебувати поряд із малолітньою дитиною, оскільки дружина наразі не працює.
Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, оцінюючи в сукупності надані сторонами кримінального провадження докази, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч. 3 ст.190 КК України, за вчинення одного з яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.
За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.03.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 справу передано судді ОСОБА_1 , суд розпочав розгляд справи спочатку, допитано потерпілих, досліджено письмові докази, ще не допитані свідки та обвинувачений.
Окрім того суд звертає увагу на ряд цивільних позовів, поданих потерпілими до ОСОБА_4 , а саме потерпілим ОСОБА_7 на суму 150 658 грн., Пен Тео на суму 202 111 грн., ОСОБА_8 на суму 310 711 грн., ОСОБА_9 на суму 503 613 грн.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).
На думку суду усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінують може призвести до того, що він може намагатись уникнути суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження.
Суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 є недостатнім.
На переконання суду, наведені вище обставини, які брались судом до уваги під час вирішення питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який.
Суд вважає неспроможними покликання захисту на наявність міцних соціальних зв`язків, можливе працевлаштування останнього у разі звільнення з під-варти, що нівелює ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Адже існування цих ризиків залежить не від місця роботи особи чи місця її проживання, а від ставлення, зокрема обвинуваченого до покладених на нього законом та/або судом процесуальних обов`язків.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зберегти йому визначену заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка вже була визначена ухвалою суду з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу- відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме з 18 травня 2022 року по 16 липня 2022 року, включно.
Одночасно визначити розмір застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот грн.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування із свідками;
4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16 липня 2022 року.
Строк дії ухвали визначити до 16 липня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1