Справа № 676/3841/20
Провадження № 1-кп/676/58/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників

судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 12 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Субіч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 12 квітня 2020 року близько 00 години 22 хвилини, перебуваючи в приміщенні для охорони, що розташоване на території сільськогосподарської ферми АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Тоді ж, у ході суперечки, яка відбулася в приміщенні для охорони на території сільськогосподарської ферми № 45, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої вилиці, один удар кулаком лівої руки в підочну область, один удар кулаком правої руки в тім`яну ділянку зліва, один удар кулаком правої руки в область лівої реберної дуги, один удар носовою частиною взуття правої стопи в область кисті лівої руки, спричинивши таким чином потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного синяка в виличній ділянці зліва, одного синяка в підочній області зліва та в області верхнього повіка лівого ока, одного синяка в тім`яній області зліва, одного синяка на рівні лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії зліва, одного синяка на тильній поверхні лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар носовою частиною взуття лівої стопи в область кисті правої руки, таким чином спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового перелому голівки основної фаланги п`ятого пальця правої кисті з незначним зміщенням відламків, яке відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше на 21 дня.
Вищевказаними умисними діями, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та дав показання про те, що дійсно 12 квітня 2020 року близько 00 год. він почув на вулиці шум та після того, як вийшов з будинку, виявив собаку породи «Лайка», яка забралася на його господарство та напала на курей. Він відігнав собаку, після чого вирішив піти до місцевої ферми, адже саме там схожа собака охороняла територію. Разом із ним вирішила піти його дружина ОСОБА_12 . Проте зять ОСОБА_13 запропонував підвезти їх на автомобілі. Після цього вони утрьох поїхали на ферму, володільцем якого був ОСОБА_14 . Під`їхавши до території, вони не виявили у буді собаки, у зв`язку з чим вирішили поговорити із охоронцями ферми. Тоді ж вони під`їхали до приміщення охорони, де він спільно виявив незачиненими вхідні двері, у зв`язку з чим зайшов до приміщення, за ним також зайшов зять. У приміщенні вони виявили, що працював лише монітор системи відеонагляду, а двоє охоронців, спали на ліжках. Після цього він підійшов до ОСОБА_8 та почав його будити, намагався посадити на ліжку, проте він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, та ніяк не міг прокинутися та падав на ліжко. Тоді ж він спробував розбудити і ОСОБА_15 , проте він також був у стані сп`яніння. Він дійсно головно сварився і кричав, проте нікого не бив, а коли ОСОБА_8 та ОСОБА_15 прокинулися, сказав їм прив`язати собаку і спільно із зятем вийшли з приміщення. У коридор приміщення також заходила його дружина ОСОБА_12 , яка просила його йти додому. Після того вони поїхали з території ферми, але згодом розвернулися для того, щоб сфотографувати собачу буду та ланцюг, на якому прив`язували собаку. Тоді ж вони побачили, як ОСОБА_8 правою рукою вів собаку та дружина зафіксувала цей факт на мобільний телефон. В судовому засіданні заперечив той факт, що він наносив удари ОСОБА_8 , вважає, що останній його оговорив і справу було сфальсифіковано за замовленням сільського голови ОСОБА_16 , який таким чином хотів скомпрометувати його дружину перед виборами депутатів сільської ради. До події із ОСОБА_8 він не перебував у неприязних відносинах, конфліктів із ним не мав.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Зокрема, винуватість підтверджується даними допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що в ніч події близько 01 год. він із ОСОБА_17 ночував у будинку для охоронців на фермі ОСОБА_14 . У стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Прокинувся він від того, що з нього хтось зірвав ковдру. У кімнаті було світло та працював телевізор і він побачив, що біля нього стояв ОСОБА_18 , поруч нього стояв зять останнього. Коритнік кричав, що вони спустили собаку, а також щось про кури. Тоді ж ОСОБА_18 наніс йому декілька ударів кулаками рук в голову та ногою з лівої сторони у скроню, а також ногою по ребрах і у живіт. Оскільки руки у нього були складені на животі, один удар попав по руці внаслідок чого він відчув сильну біль у мізинці. Тоді ж ОСОБА_10 кинув стільцем у сторону ОСОБА_19 , але не попав у нього, стілець розбився об стіну. Пам`ятає, що у коридорі приміщення також була ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_18 сказав вийти та прив`язати собаку та разом із зятем вийшли на вулицю. Він із ОСОБА_17 вийшли із будинку та пішли шукати собаку. Орієнтовано за 100 метрів він зловив собаку та взяв її за ошийник великим та вказівним пальцями, але провівши певну відстань, передав її ОСОБА_20 , оскільки у нього болів мізинець. Тоді ж ОСОБА_21 ОСОБА_22 і його дружина ОСОБА_23 під`їхали на автомобілі, і остання знімала їх на телефон. Після цього вони прив`язали собаку та пішли до будинку. Зранку він прийшов додому, де донька після того, як побачила його із численними тілесними ушкодженнями, звернулася до поліції, яка приїхала за 15-20 хвилин після дзвінка, а також згодом того ж дня він поїхав до районної лікарні, де його госпіталізували і лікували стаціонарно.

Як встановлено із показань в суді свідка ОСОБА_15 , в ніч події він перебував спільно із ОСОБА_8 у будинку охорони в с.Субіч Кам`янець-Подільського району, де спали. Близько 00 год. до будинку ввірвалися ОСОБА_18 із зятем. Він прокинувся від криків і почув, що нецензурною лайкою голосно виражався ОСОБА_18 . Спросоння він не відразу зрозумів, що сталося. Тоді ж він почув, що ОСОБА_24 запитував, навіщо він його б`є. Коритнік кричав щось за собаку, він бачив, як останній бив ОСОБА_25 руками та ногами, ОСОБА_8 падав на підлогу, ОСОБА_21 трусив потерпілого, до нього стояв спиною, тому він не повністю бачив подію. Під час сварки, ОСОБА_21 кинув у його сторону стільцем. Також він бачив поруч зятя Коритніка, який намагався заспокоїти тестя, а у коридорі стояла ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_21 із зятем та дружиною вийшли, а вони із ОСОБА_25 пішли шукати собаку. Собаку знайшли неподалік будинку, та ОСОБА_25 першим взяв його за ошийник, проте через декілька метрів повідомив, що в нього болить рука і передав йому собаку. Після того, як вони прив`язали до буди собаку, він у ОСОБА_8 бачив на обличчі синяки та кров, бачив поранений мізинець, потерпілий скаржився на біль у пальці. До того, як вони лягли спати та прийшов ОСОБА_10 , він будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не бачив. Також свідок підтвердив ту обставину, що вони зателефонували ОСОБА_14 та розповіли про подію.

Із показань свідка ОСОБА_26 , яка була допитана в судовому засіданні, встановлено, що зранку близько 06 год. у ОСОБА_27 неділю у квітні 2020 року додому прийшов її батько ОСОБА_8 . У батька вона побачила крововиливи під очима, синяки та кров на руках. На її запитання батько відповів, що вночі його побив ОСОБА_18 , а також повідомив, що разом із останнім був зять та дружина. Батько був дуже схвильований, у нього піднявся тиск, скаржився на те, що болить палець руки. Тоді ж вона по телефону викликала поліцію. Того ж дня батька до лікарні завіз ОСОБА_14 та його було госпіталізовано до районної лікарні.

Свідок ОСОБА_16 в суді дав показання, із яких встановлено, що 12 квітня 2020 року до нього зателефонував зять ОСОБА_28 та повідомив, що останнього було побито ОСОБА_29 . Після цього він поїхав в с.Субіч до потерпілого, де побачив ОСОБА_8 , у якого на обличчі та руках були видні синці. Потерпілий був знервований та у його присутності розповідав, що його побив ОСОБА_18 . Зокрема, розповів, що коли він спав, його розбудили, і відразу вдарили в обличчя, а також кинули і били руками і ногами. Потерпілий тримався за руку і скаржився на біль у ній. Також, сказав, що був свідок - чоловік на ім`я ОСОБА_30 . Він поїхав до останнього, який підтвердив факт побиття ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_14 в суді дав показання, із яких встановлено, що 11 квітня 2020 року близько 23 год. 30 хв. до нього телефонувала ОСОБА_12 , але він не брав трубку. 12 квітня вночі до нього зателефонував ОСОБА_32 , який повідомив, що ОСОБА_33 побив ОСОБА_18 за те, що собака пошматувала курей. Зранку також до нього зателефонував сільський голова та повідомив про подію. Після цього він поїхав на ферму, де ОСОБА_32 розповів йому про подію та обставини побиття ОСОБА_10 ОСОБА_8 . Згодом він поїхав додому до ОСОБА_8 та побачив його із тілесними ушкодженнями обличчя та рук. ОСОБА_8 скаржився, що болить рука. Після цього він завіз його до районної лікарні, де потерпілого було госпіталізовано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання, із яких встановлено, що 12 квітня 2020 року вночі тесть ОСОБА_10 повідомив, що чужа собака породи «Лайка» розшматувала курей. Тесть повідомив, що поїде подивиться, чия собака, і він із тещею - ОСОБА_12 вирішили їхати разом. Коли вони утрьох під`їхали до будинку охоронців, усередину зайшли ОСОБА_10 та він. Теща в будинок не заходила. Охоронці спали на ліжках. ОСОБА_10 підійшов до охоронця ОСОБА_34 , розбудив його, той встав і впав. Тесть його підняв, але ОСОБА_34 далі ліг спати. Після цього тесть підійшов до іншого охоронця і говорив їм, щоб вони вставали і йшли прив`язувати собаку. Також до коридору приміщення зайшла теща, яка сказала їм залишити охоронців і їхати додому. Після цього вони вийшли з будинку і пішли до автомобіля. У будинку ні він, ні ОСОБА_10 будь-кому не наносили жодних ударів, охоронці були у стані сильного алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю. Вони від`їхали на певну відстань, а згодом повернулися та побачили, що охоронець ОСОБА_34 правою рукою вів собаку за ошийник.

Із показань в суді свідка ОСОБА_12 встановлено, що в суботу 12 квітня 2020 року в нічний час вона почула, що на подвір`ї її домоволодіння сильно гавкала собака, у зв`язку з чим її чоловік ОСОБА_18 вийшов на вулицю. Повернувшись додому, чоловік повідомив, що невідома собака породи «Лайка» розшматувала двох курей. Після цього чоловік із зятем вирішили поїхати до ферми ОСОБА_14 , який мав собаку тієї ж породи. Вона вирішила їхати разом з ними. Коли приїхали до володіння ОСОБА_14 , виявили відсутність у буді собаки. Тоді ж вона телефонувала до ОСОБА_14 , проте він не відповідав. Після того, як вони під`їхали до будинку близько 00 год. 30 хв. чоловік із зятем зайшли до середини, а вона зайшла лише у коридор. Всередині чоловік перебував близько півтора хвилини та намагався розбудити охоронців, які спали, після чого вийшли та всі сіли до автомобіля. Від`їхавши за поворот, вирішили сфотографувати собачу будку, а згодом на мобільний телефон вона зафіксувала на відео, як потерпілий ОСОБА_8 вів собаку. Свідок заперечила, що її чоловік спричинив будь-кому тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_35 були у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні дав показання, із яких встановлено, що ним під час чергування здійснювався прийом хворого ОСОБА_8 , який скаржився на головну біль, нудоту, біль у грудній клітці. Хворий повідомив йому, що тілесні ушкодження отримав під час побиття односельчанином. Після огляду хворого було госпіталізовано до травматологічного відділення. Всі виявленні тілесні ушкодження він записав у картку хворого згідно із його скаргами. Тілесного ушкодження пальця руки він не записав у картку ймовірно через те, що ОСОБА_8 не скаржився на біль у ньому.

Із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_37 встановлено, що він дійсно як лікар-рентгенолог описував рентгензнімки ОСОБА_8 , на яких зафіксований перелом основної фаланги п`ятого пальця правої кисті. Будь-яких пошкоджень четвертого пальця тієї ж кисті на знімках не зафіксовано. Усі знімки він завжди передає пацієнтам. Журнал запису рентгенологічних досліджень заповнюється іншими медичними працівниками. Запис про перелом четвертого пальця міг бути зроблено помилково.

Як встановлено із показань в суді свідка ОСОБА_38 , він як лікар-нейрохірург дійсно під час перебування ОСОБА_8 у лікарні оглядав його та виявив ознаки струсу головного мозку, про що свідчили скарги на головні болі, головокружіння та нудоту, девіація язика вліво, у зв`язку з чим хворому було призначено лікування. Перелом пальця руки було виявлено травматологом і в епікрізі він записав про виявлення зазначеного тілесного ушкодження, оскільки воно (ушкодження) було виявлене під час перебування ОСОБА_39 на стаціонарному лікуванні.

Свідок ОСОБА_40 - лікар-травматолог, в суді дав показання, з яких встановлено, що ОСОБА_8 з 12 квітня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні. За допомогою Електронно-оптичного перетворювача (ЕОП) після госпіталізації ОСОБА_8 ним був виявлений перелом основної фаланги п`ятого пальця правої кисті, у зв`язку з чим ним було прийняте рішення зафіксувати перелом спицею і проведене було відповідне оперативне втручання. Чи було ним зафіксований перелом 12 чи 13 квітня 2020 року він у зв`язку з перебігом значного часу не запам`ятав. Проте, однозначно вказав, що після того, як він приїхав у травматологічне відділення, ним було діагностовано перелом у ОСОБА_8 . Перелом був видимий, було виявлено рухомий стан частин кістки, пацієнт скаржився на болі у пальці. Основним діагнозом ОСОБА_8 був «струс головного мозку та закрита черепно-мозкова травма», «перелом» додатковий діагноз. Зазначив, що рентгензнімок кисті був зроблений 13 квітня 2020 року після встановлення спиці. До оперативного втручання дослідження проводилися за допомогою ЕОП.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться також фактичними даними, які містяться у протоколах слідчих дій, висновках експертиз, документах, які безпосередньо досліджені судом в судових засіданнях.

Внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення 12 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 підтверджує правомірність проведення досудового розслідування у вказаному провадженні (т.2, а.м.к.п. 1).

За даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 квітня 2020 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 того ж дня о 08 год. 05 хв. звернувся до поліції із заявою про те, що 12 квітня 2020 року близько 02 год. 00 хв. у с.Субіч Кам`янець-Подільського району в одному з приміщень колишнього колгоспу ОСОБА_10 спричинив тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п.9).

Правомірність вилучення відеозаписів з камер відеоспостереження приміщення ферми в с.Субіч Кам`янець-Подільського району підтверджена даними ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2020 року (т.2, а.м.к.п.30), а також даними протоколу тимчасового доступу від 01 травня 2020 року (т.2, а.м.к.п.32-34). Відповідно до протоколу огляду від 02 травня 2020 року зазначений відеозапис оглянутий слідчим (т.2, а.м.к.п.35-43, 45), а також відеозаписи продемонстровані в судовому засіданні відповідно до ст.359 КПК України.

Даними досліджених в суді відеозаписів підтверджено факт перебування ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в приміщенні охоронців, зокрема зафіксовано, що 12 квітня 2020 року о 00 год. 23 хв. (з урахуванням показань свідка ОСОБА_14 про те, що на пристрої відеозапису не було переведено годинник, у зв`язку з чим на відеозаписах зазначено дату та час із відставанням в 1 год.) до будинку під`їхав автомобіль, із якого вийшов чоловік, візуально схожий на ОСОБА_10 та який після цього зайшов до будинку о 00 год. 23 хв. 23 сек., а також зафіксовано, як через 8 сек. зайшов у приміщення інший чоловік, а через 1 хв. 19 сек. у приміщення зайшла жінка. Обвинувачений ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні, що на відеозаписі зафіксовані саме вони. Загалом ОСОБА_10 перебував у приміщенні близько півтора хвилини. Також на відеозаписах зафіксовано, як із будинку о 00 год. 26 хв. 33 сек. вийшов особа, схожа на ОСОБА_8 , через 4 сек. інша особа. Крім того, зафіксовано, як о 00 год. 36 хв. особа, схожа на ОСОБА_8 , вела собаку, а згодом собаку за ошийник вела інша особа, схожа на свідка ОСОБА_15 ..

Крім того, за даними досліджених фотознімків та відеозапису, наданих підозрюваним ОСОБА_10 , які досліджені в судовому засіданні відповідно до ст.359 КПК України, встановлено факт перебування обвинуваченого на місці події відразу ж після спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (т.2, а.м.к.п.156). Вказані документи оглянуті слідчим відповідно до протоколу від 22 липня 2020 року (т.2, а.м.к.п.157-161).

Правомірність вилучення медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 для уможливлення проведення судово-медичної експертизи підтверджена даними протоколу тимчасового доступу від 13 липня 2020 року (т.2, а.м.к.п. 101-103).

Вищевказані документи були досліджені в судовому засіданні відповідно до ст.358 КПК України (т.2, а.м.к.п.108).

Правомірність вилучення захисником копій аркушів журналів реєстрації рентгенологічних обстежень у КНП «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області підтверджена ухвалою суду від 22 вересня 2021 року (т.1, а.м.к.п.100-101), актом про тимчасовий доступу до документів від 28 вересня 2021 року (т.1, а.м.к.п.104).

Зазначені копії документів досліджені у судовому засіданні і ними підтверджено факти проведення ОСОБА_8 рентгенологічних досліджень (т.2, а.м.к.п.105-114).

Відповідно до висновку №158 судово-медичної експертизи, проведеної з 16 по 22 квітня 2020 року (т.2, а.м.к.п.14-15) у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді одного синяка в виличній ділянці зліва, одного синяка в підочній області зліва та в області верхнього повіка лівого ока, одного синяка в тім`яній області зліва, одного синяка на рівні лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії зліва, одного синяка на тильній поверхні лівої кисті, які могли утворитися внаслідок не менше п`ятиразової дії тупих твердих предметів по механізму «удар» в термін вказаний потерпілим і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно із пунктом 2.3.5.«Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Крім того, виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого внутрішньосуглобового перелому голівки основної фаланги п`ятого пальця правої кисті з незначним зміщенням відламків, яке могло утворитися внаслідок одноразової дії тупого твердого предмета по механізму «удар» у вказаний потерпілим термін і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке привело до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня. (згідно із пунктом 2.2.2. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Діагноз «Закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку», виставлений в карті № 2304 стаціонарного хворого травматологічного відділення КНП «Кам`янець - Подільська ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_8 об`єктивними неврологічними даними не обґрунтований, тому судово-медичній оцінці не підлягає.

Аналогічні тілесні ушкодження були встановлені висновком експерта №259 повторної судово-медичної експертизи, яка була проведена 15 липня 2020 року (т.2, а.м.к.п.105-107).

Дані зазначеної експертизи в судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_41 , який зазначив, що ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у виді перелому за механізмом «удар» тупим твердим предметом, малоймовірним є отримання тілесного ушкодження потерпілим внаслідок викручування пальців руки чи від падіння з висоти власного зросту.

Як встановлено із висновку експертів №144 комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за клопотанням сторони захисту у період з 28 лютого по 20 квітня 2022 року (т.1, а.м.к.п.141-146) згідно даних висновку експерта № 158 судово-медичної експертизи від 16 квітня 2020 року 22 квітня 2020 року у ОСОБА_42 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому головки проксимальної фаланги V-гo пальця правої кисті, що міг утворитись від не менш як однієї травмуючої дії, тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно із пунктом 2.2.2 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»); синців виличної ділянки зліва, підочної ділянки зліва, в ділянці верхньої повіки лівого ока, тім`яної ділянки зліва, на рівні лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії зліва, тильної поверхні лівої кисті, що могли утворитися не менше як від 6-ти травмуючих дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою або виступаючою поверхнею за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (Згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Діагнози «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій грудної клітини», виставлений в медичній карті стаціонарного хворого № 2304 травматологічного відділення КНП «Кам`янець-Подільська ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_8 , встановлені на основі суб`єктивних факторів та не підтверджені об`єктивними відомостями, тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються (згідно із пунктом 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України»). Оскільки в тілесних ушкодженнях не відобразились індивідуальні особливості травмуючого предмета, тому конкретно вказати властивості травмуючого чинника неможливо, лише можна вказати, що це був тупий твердий предмет з обмеженою контактуючою або виступаючою поверхнею. Для утворення тілесних ушкоджень у вигляді синців виличної ділянки зліва, підочної ділянки зліва, в ділянці верхньої повіки лівого ока, на рівні лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії зліва виявлених у ОСОБА_8 травмуюча сила мала б діяти в напрямку спереду-назад відносно його тіла. Для утворення тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_8 у вигляді синця тім`яної ділянки зліва, травмуюча сила мала б діяти в напрямку зліва-направо відносно його тіла.

Для утворення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_42 у вигляді синця тильної поверхні лівої кисті та закритого перелому головки проксимальної фаланги V-го пальця правої кисті, травмуюча сила мала б діяти на зовнішню поверхню правої та лівої кисті.

Враховуючи дані медичної карти стаціонарного хворого № 2304 травматологічного відділення КНП «Кам`янець-Подільська ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_8 він поступив в травматологічне відділення 12 квітня 2020 року о 11 год. 55 хв. із множинними гематомами обличчя та верхніх кінцівок, тому можна вказати, що дані тілесні ушкодження утворились перед госпіталізацією, що не виключає можливість їх утворення 12 квітня 2020 року о 00 год. 20 хв. При проведенні огляду лікарем-травматологом та рентгенологічним обстеженням правої кисті 13 квітня 2020 року було встановлено наявність перелому голівки основної фаланги V-го пальця правої кисті, який за даними консультативного заключення лікаря - рентгенолога від 17 березня 2022 року на представлених рентгенограмах від 24 квітня 2020 року та 13 квітня 2020 року ще не мав ознак консолідації, тобто був свіжим і міг утворитись до моменту огляду травматологом 13 квітня 2020 року. Встановити чи міг він утворитись 12 квітня 2020 року о 00 год. 22 хв. чи 12 квітня 2020 року близько 24 год за даними рентгенологічного обстеження не представляється можливим. По терміну свого утворення можуть відповідати 3-6-м добам до моменту проведення огляду судово-медичним експертом 16 квітня 2020 року, не виключено під час подій 12 квітня 2020 року о 00 год. 22 хв.

Утворення тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому головки проксимальної фаланги V-го пальця правої кисті у ОСОБА_8 при наступанні взутої в кросівок ноги на руку потерпілого за умови перебування потерпілого лежачи на підлозі є малоймовірним. В момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_42 міг розташовуватись вертикально, горизонтально або в близьких до них положеннях. Судово-медичних даних, по яких можна було б встановити взаємне розташування потерпілого та нападника (обвинуваченого) немає.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 міг відчувати біль, але судово-медичних даних для визначення градації болю немає. Після отримання тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому головки проксимальної фаланги V-го пальця правої кисті ОСОБА_8 міг здійснювати певні самостійні дії своєю правою рукою в тому числі і вести собаку за ошийник тримаючи великим і вказівним пальцями правої руки.

Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 можливе за умов, вказаних ним при наданні показань на досудовому слідстві і у суді, а саме при нанесенні ударів руками та ногами йому нападником (обвинуваченим) в ділянку голови зліва, та ударів ногами по тулубу та кистях обох рук.

При судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які б супроводжувались зовнішньою кровотечею не виявлено. Всі тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_8 розташовані у місцях доступних для спричинення власною рукою.

При описі рентгенологом представлених 2-х рентгенівських знімків правої китиці в 2-х проекціях ОСОБА_8 від 24 квітня 2020 року та 13 травня 2020 року кісткової патології ІV-го пальця не виявлено. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при падінні з висоти власного зросту виключається.

Вищевказані висновки в судовому засіданні підтвердили під час допиту експерти ОСОБА_43 та ОСОБА_44 . При цьому, експерти зазначили, що за даними долучених до кримінального провадження рентгензнімків неможливо виключити спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 як 12 квітня 2020 року о 00 год. 22 хв., так і 13 квітня 2020 року до моменту огляду його лікарем-травматологом. Будь-якої необхідності повторного огляду потерпілого ОСОБА_8 для проведення судово-медичної експертизи не було, оскільки усі виявлені тілесні ушкодження загоїлися. Будь-яких даних, які б свідчили, що висновки первинної та додаткової судово-медичної експертизи не відповідають медичній документації та даним рентгензнімків не встановлено, ними досліджувалися дані матеріалів кримінального провадження, в т.ч. й показання потерпілого у судовому засіданні.

Судом показання потерпілого та свідків оцінюються як належні докази, оскільки вони прямо чи опосередковано підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 .

Також вказані показання судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків, потерпілого в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілого.

Більш того, показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_15 щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень, а також свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_40 щодо обставин виявлення тілесних ушкоджень у потерпілого, факту звернення його до правоохоронних органів та лікарні, проведення огляду та лікування, оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено. Зокрема, як потерпілий ОСОБА_8 , так і обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначили, що до події в неприязних відносинах не перебували. Будь-яких підстав сумніватися у правдивості показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 судом не встановлено. Більш того, зазначені показання об`єктивно підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

Доводи сторони захисту про те, що потерпілий міг отримати перелом після госпіталізації у лікарню судом не приймаються до уваги, оскільки потерпілий категорично зазначив про те, що відчув біль відразу ж після нанесення йому ОСОБА_10 удару ногою у руку. Про те, що у потерпілого болить палець і він відразу ж на місці зазначав про це, підтвердив в суді і свідок ОСОБА_15 , який зазначив, що потерпілий попросив його взяти собаку за ошийник, так як скаржився на біль у мізинці. Про наявність зазначеного тілесного ушкодження до госпіталізації у лікарню зазначили свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які підтвердили в судовому засіданні, що потерпілий зранку повідомляв їм про зазначений факт. Поряд з цим, твердження сторони захисту про ймовірність отримання потерпілим ОСОБА_8 у іншому місті та за інших обставин на переконання суду є голослівними та нічим не підтвердженими.

Посилання сторони захисту на показання лікаря-хірурга ОСОБА_36 про те, що ним не було виявлено під час госпіталізації тілесного ушкодження у вигляді перелому пальця, не спростовує той факт, що такий перелом міг бути, але в силу суб`єктивних причин (відсутність скарг на час огляду, акцентування уваги на інших ушкодженнях, тощо) лікар його не виявив.

Більш того, із показань свідка ОСОБА_36 встановлено, що під час госпіталізації потерпілий ОСОБА_8 зазначав, що усі тілесні ушкодження ним були отримані під час побиття односельчанином, що підтверджує показання потерпілого про обставини отримання тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, судом не приймаються до уваги показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в частині того, що обвинувачений ОСОБА_10 не спричиняв потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, оскільки свідки є членами сім`ї обвинуваченого та є заінтересованими у результатах судового розгляду провадження. Більш того, їх показання суперечать вищевказаних матеріалам кримінального провадження.

Дані досліджених судом відеозаписів із камер відеоспостереження та наданих підозрюваним ОСОБА_10 , а також дані протоколів їх огляду судом визнаються належними та допустимими доказами, оскільки відеозаписи були отриманні у передбачений КПК України спосіб та порядку, а також зазначені відеозаписи були досліджені в судовому засіданні відповідно до ст.359 КПК України, із наданням можливості учасникам судового провадження навести доводи щодо належності, допустимості доказу, а також достовірності зафіксованих на відеозаписі подій. При цьому, ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не спростовувалася достовірність зазначених на них подій. Доводи сторони захисту про те, що не усі відеозаписи із камер відеоспостереження були долучені до кримінального провадження під час отримання слідчим тимчасового доступу, на переконання суду, не спростовує достовірності зафіксованих на наявних на диску відеозаписах подій. Будь-яких даних, які б свідчили про фальсифікацію відеозаписів судом не встановлено.

Також судом оцінюються як належні докази дані вищевказаних висновків судово-медичних експертиз, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, зокрема визначають наслідки злочину у виді отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, а також визначають спосіб та механізм їх спричинення.

Зазначені докази визнається допустимими, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст.69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням на час призначення експертиз вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи сторони захисту про недопустимість висновків експертиз, оскільки будь-яких підстав вважати, що експертизи проведені з порушенням встановлених вимог судом не встановлено. Зокрема, факт того, що експерти не зазначили у дослідницькій частині показання потерпілого ОСОБА_8 , які він давав під час судового розгляду, на переконання суду не є істотним порушенням вимог закону, оскільки у висновку комісійної експертизи зазначається про дослідження вищевказаних матеріалів на арк.2, а також про це зазначається у відповіді на питання №12. Цю обставину також підтвердили в судовому засіданні експерти. Не є порушенням викладення підсумків щодо 1,2,3 питань, адже експерти в судовому засіданні пояснили, що особисто не оглядали потерпілого і не сприймали зазначені у первинному висновку експерта тілесні ушкодження. Проте, експерти підтвердили обґрунтованість зазначених висновків відповідно до даних досліджених ними матеріалів кримінального провадження і, зокрема, даних медичної документації. Не свідчить про неправильність висновків експертів і факт недослідження ними даних рентгензнімку №271 від 13 квітня 2020 року кисті ОСОБА_8 , адже експертами були досліджені інші знімки від 24 квітня та 13 травня 2020 року, даними яких підтверджені висновки експертів щодо виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_8 у виді закритого перелому головки проксимальної фаланги V-гo пальця правої кисті. На всі наведені в ухвалі суду питання експерти дали вичерпну відповідь, будь-яких підстав вважати, що дані висновків судово-медичних експертиз, які визнані судом допустимими доказами, є необґрунтованими чи такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, судом не встановлено.

Поряд з цим, судом визнаються недопустимими доказами дані протоколів проведення слідчих експериментів із участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 , а також відеозаписів їх проведення, які були продемонстровані в судовому засіданні (т.2, а.м.к.п.62-64, 65, 66-68, 69, 153-154,155), оскільки слідчі дії були проведенні з порушенням вимог ч.5 ст.240 КПК України, відповідно до якої слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи. Таким чином, оскільки слідчі експерименти 07 травня 2020 року були проведені без добровільної згоди володільців приміщення, дані вищевказаних протоколів є недопустимими доказами. Крім того, незважаючи на те, що слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_8 проводився 21 липня 2020 року за добровільною згодою ОСОБА_14 , який у заяві зазначив, що є фактичним користувачем території ферми в с. Субіч Кам`янець-Подільського району (т.2, а.м.к.п.152), стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів правомірності перебування у володінні ОСОБА_14 зазначеного майна. Більш того, із досліджених у судовому засіданні копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та свідоцтва платника єдиного податку (т.2, а.м.к.п.24-26), встановлено, що власником приміщень є ОСОБА_45 , проте слідчий в порушення ч.5 ст.240 КПК України не отримав згоди власника на проведення слідчого експерименту, а також не звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням. Таким чином, дані протоколу слідчого експерименту від 21 липня 2020 року теж судом визнаються недопустимими доказами.

Більш того, оскільки дані вищевказаних протоколів від 07 травня 2020 року та від 21 липня 2020 року слідчих експериментів визнані недопустимими доказами, судом за доктриною «плоди отруєного дерева» визнаються також недопустимими й похідні від зазначених джерел доказів дані висновку експерта №211 від 29 травня 2020 року судово-медичної експертизи (т.2, а.м.к.п.71-72), №144 комісійної судово-медичної експертизи в частині висновків щодо показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 під час слідчих експериментів (т.1, а.м.к.п.141-146), оскільки під час вказаних експертиз досліджувалися саме показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 , які вони давали під час слідчих експериментів.

Крім того, судом визнаються недопустимими доказами дані відеозапису публікації Інтернет - газети «Вечірній Кам`янець» (т.2, а.м.к.п.84-85), оскільки досліджена в суді публікація є лише суб`єктивною думкою журналістів, яке не містить даних, які були б отриманні у передбачений КПК України спосіб.

Судом не приймаються до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_8 і ці показання судом оцінюються як намір уникнути кримінальної відповідальності, адже показання обвинуваченого спростовуються сукупністю проаналізованих вище доказів. На переконання суду відсутні будь-які підстави вважати, що кримінальне провадження було сфальсифіковане як засіб вчинення тиску на дружину обвинуваченого ОСОБА_12 , яка є депутатом сільської ради та проявляє активну громадянську позицію щодо дій сільського голови ОСОБА_16 , оскільки такого судом під час судового розгляду не встановлено.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_10 винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_10 , які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються як кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд на підставі ст.ст.65, 66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_10 раніше не судимий (т.2, а.м.к.п.53), пенсіонер, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога (т.2, а.м.к.п.55, 57), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2, а.м.к.п.112).

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлені. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Крім того, при призначенні покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо середнього ризику вчинення ОСОБА_10 повторних кримінальних правопорушень та низького ризику небезпеки для суспільства.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи ту обставину, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази суду не надавалися. Питання про долю документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_10 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Документи: рентгензнімки кисті ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т.1, а.м.к.п.92).

Медичну картку стаціонарного хворого № 2304, яка зберігається у матеріалах кримінального провадження (т.2, а.м.к.п.108), після набрання вироком законної сили повернути до КНП «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити (надіслати) копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1