Справа № 496/2845/22
Провадження № 1-кс/496/1176/22
У Х В А Л А

15 липня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000430 від 13.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому вказує на те, що 12.07.2022 до чергової частини Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області зі служби 102 надійшло телефонне повідомлення про те, що 12.07.2022 о 23.21 год в с. Великий Дальник Одеського району Одеської області мешканець будинку по АДРЕСА_1 під час конфлікту з компанією молодиків з мисливської рушниці застрелив молодого чоловіка. В ході досудового розслідування встановлено, що 12.07.2022 близько о 23.14 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_8 раптово виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перемістились на територію присадибної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними продовжився словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , перебуваючи на території даної присадибної ділянки, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_8 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, утримуючи в руках мисливський нарізний карабін «Форт-202», направив його в сторону ОСОБА_8 та здійснив постріл в грудну клітину ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення грудей з ушкодженням правої та лівої легенів, багатоуламкового перелому тіла дуги та відростків 12 хребця з ушкодженням спинного мозку на даному рівні, ушкодження низхідної аорти та двосторонній гемоторакс, від яких настала смерть ОСОБА_8 . За даним фактом 13.07.2022 року СВ Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області зареєстроване кримінальне провадження № 0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 13.07.2022 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затриманий, цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Враховуючи вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з викладеним слідчий ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти обґрунтованості підозри, наявності перерахованих прокурором ризиків, тому просили відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисників.

Вислухавши думку прокурора, захисників, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо доводів захисників з приводу відсутності доказів на підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановлено.

Крім того, «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану», § 88; «Ердагоз проти Туреччини», § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», § 32).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]», § 184).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини*», § 128).

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом обшуку від 13.07.2022 року; протоколом огляду місця події від 13.07.2022 року; протоколом додаткового огляду місця події від 13.07.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 тощо.

На переконання суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, крім того, на даній стадії суд вирішує лише питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання запобіжного заходу.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, є інвалідом 2 групи. Наведене свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, суд враховує суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання винним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_6 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, є доведеним.

Натомість ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Пунктом 60 рішення ЄСПЛ від 27.02.2018 року «Сінькова проти України» визначено: (… Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли було розглянуто інші, менш суворі заходи, і їх було визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі "Гаджімейліч та інші проти Боснії і Герцеговини", заява N 3427/13 та 2 інші заяви, пункт 52, від 03 листопада 2015 року, з подальшими посиланнями).

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, не може бути єдиною підставою задля застосування виняткового запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що підозрюваний повинен цілодобово перебувати під домашнім арештом не за адресою, де відбулися події, а за постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_3 ;

-прибувати до слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області та прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області за першою вимогою;

-утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваному обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст.181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваного. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути заявлених у клопотанні ризиків.
Крім того, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000430 від 13.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_4 ;

-прибувати до слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області та прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області за першою вимогою;

-утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця проживання - АДРЕСА_4 і звільнити з-під варти.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 покласти на співробітників Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу надіслати до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

Строк дії ухвали до 13.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1