Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5114/22
Провадження №1-кп/523/1255/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

31.05.2022

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 21.04.2022 за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 2016 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
Так, 21.04.2022, приблизно о 12 годин 50 хвилин ОСОБА_4 , знаючи про впровадженням на території України військового стану, який було введено указом Президента України N64/2022 від 24.02.2022 року, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, та перебуваючи поруч з трамвайною зупинкою АДРЕСА_2 , обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось у незнайомого йому ОСОБА_7 , який в той час сидів на лавці трамвайної зупинки.
Не показуючи своїх дійсних намірів, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, спитав у ОСОБА_7 чи має він телефон та попросив скористатись ним для здійснення дзвінка. Hе розуміючи дійсних намірів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 , з метою подолання опору та бажання повернути телефон, застосував до ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось в тому, що останній скрутив праве вухо потерпілого та пригрозив подальшим застосуванням фізичного насилля. Після цього, ОСОБА_4 відкрито викрав мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі золотистого кольору, IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, який знаходився у силіконовому чохлі, який для потерпілого не становить матеріальної цінності, та карту пам`яті «mikro SD» на 256МВ, яка була в телефоні, котра для потерпілого матеріальної цінності не становить.
Після вказаних дій ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду в розмірі 2000 гривень.
2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 .
Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч. 4 ст.186 Кримінального кодексу України (грабіж) , тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.
3.Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
У судовому засіданні обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, визнав себе винним у повному обсязі, та підтвердив, що за вказаних обставин він заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 .

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченого ОСОБА_8 який показав, що 21 квітня 2022 року, близько 12 годин 50 хвилин, він перебував поблизу зупинки трамвая «вул.Пауствовського», яка розташована за адресою: місто Одеса, пр.Добровольського,159. Там побачив потерпілого, в якого вирішив забрати телефон. Підійшовши до ОСОБА_7 він попросив у останнього телефон який Донський передав йому. Після цього, він узяв, та скрутив вухо потерпілого, та пригрозив фізично, щоб той не вимагав телефон назад. Після цього пішов з телефоном, який хотів продати, але був затриманий працівниками поліції. У скоєному кається. Він є військовим, служив по контракту, тому бажає до набуття вироком законної сили служити у війську, тому просить змінити йому запобіжний захід.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням позиції потерпілої сторони, яка не бажає брати участь у судовому засіданні, відсутність цивільного позову, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази, щодо обставин справи не досліджувалися, окрім документів які характеризують обвинуваченого, які зокрема впливають на кваліфікацію його дій за ознакою повторності.
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст.186КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.186КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.
Крім того були досліджені письмові докази, які характеризують обвинуваченого, та за версією сторони обвинувачення засвідчують наявність в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки повторність вчинення кримінального правопорушення, а саме: копія паспорту ОСОБА_4 , вимога УОИ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затриманий 21.04.2022 о 13.10 годині. Ухвалою Суворовського районного суду від 22.04.2022 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
5. Мотиви зміни обвинувачення
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 були кваліфіковані як грабіж вчинений повторно, адже ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дізнання по якому провадиться ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
Відповідно до висновку Верховного суду зробленого у постанові від 14.09.2020 по справі № 591/4366/18 єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні. При цьому основою для такого поділу є врахування принципу презумпції невинуватості особи, тобто наявностя вироку суду який набув чинності. Аналогічний висновок ККС ВС було зроблено і при розгляді справи № 274/2956/17 (постанова від 11.12.2019) в якому суд зазначив, зокрема те, що у разі коли кілька кримінальних правопорушень, вчинених особою, є предметом різних кримінальних проваджень, то відсутність вироку суду, який набрав законної сили, наявність кримінального провадження, у тому числі на стадії його судового розгляду, не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується. Таким чином дії обвинуваченого органом досудового розслідування були не правильно кваліфіковані за ознакою повторності, через, що судом виключається вказана кваліфікуюча ознака при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним, що відповідає приписам ст.337 КПК України, так як поліпшує становище обвинуваченого.
6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
6.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже він повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажає якось виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене.
6.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.
7. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав провину, щиро розкаявся, вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, не працює, не одружений. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, в межах встановлених санкцією ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ст.72 КК України, у строк відбуття покарання необхідно зарахувати строк попереднє ув`язнення у період з 21.04.2022 року по 31.05.2022 року.
8. Підстави для задоволення цивільного позову.
Цивільний позов у справі не заявлено.
9. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
9.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
9.2 У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він є військовозобов`язаним, служив по контракту, тому бажає до набуття вироком законної сили служити у війську, через, що просить змінити йому запобіжний захід. З урахуванням, того, що наразі припинили існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, за необхідне скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 зобов`язавши останнього з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації, для оформлення участі у бойових діях.
Керуючись ст. ст. 100,124, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
2. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання цього вироку.
3.Відповідно до ст.72 КК України в строк відбуття покарання, ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 21.04.2022 року по 31.05.2022 року включно.
4. Скасувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 року, та негайно звільнити останнього з під варти.
5. Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 24 годин, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації, задля оформлення участі у бойових діях, про що надати суду відповідні підтверджуючі документи.
6. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.
7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
9. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
10. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1