Справа № 442/6345/22
Провадження № 1-в/442/314/2022
У Х В А Л А
іменем України

26 жовтня 2022 року м.Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі дистанційного судового провадження під час трансляції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, до засудження не працюючого, не одруженого,
засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2019 року за ч.1 ст.152 КК України-3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки 3 місяці позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 304 КК України -4 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
установив:
11 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження під час трансляції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Пояснив суду, що він офіційно працевлаштований. Після відмови в умовно-достроковому звільненні не має заохочень.
Представник ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, після відмови в умовно-достроковому звільненні засуджений не має позитивних змін.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки такий не довів свого виправлення.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджено вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2019 року за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40».
Початок строку відбування покарання 29.01.2019 року. Кінець строку покарання 29.02.2023 року.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої начальником ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 з 23.05.2022 відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії (№40) Львівської області. За час відбування покарання характеризується позитивно.
Працевлаштований в дільниці сушіння паливних дров, до роботи ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбучку утримує у чистоті та порядку, має охайний вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використання їх тільки за призначенням. Виконує передбаченіх законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до статті 123 КВК бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» регулярно відвідує церкву при установі, чим реалізовує дану програму. Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок передбачених ст. 126 КВК України, у 2020 році навчався у ДНЦ №40 та здобув спеціалізацію «Слюсар-ремонтник».
Бере участь у роботі самодіяльних організацій передбачених ст.127 КВК України, а сааме є членом ради колективу засуджених.
Відповідно до ст.112, 113 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та отримує від них послики і бандеролі.
Вину у скоєному злочині визнав. Пред`явлений cудовий позов на суму 500 грн 50 к. Виконавчі листи не надходили.
Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Згідно протоколу №11 від 14.06.2020 рішенням комісії ДУ «Дрогобицка виправна колонія №40» засудженому завоволено заяву про не застосування до нього ст.100,101 КВК України.
Згідно протоколу №4 від 24.02.2021 рішенням комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» засудженому ОСОБА_5 задоволено заяву про не застосування до нього ст.82 КК України.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2021, яка ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.04.2022 залишена без змін, засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.
Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 станом на 19.10.2022 року на останнього стягнення не накладались.
З часу відмови у застосуванні ст.81 КК України засудженому ОСОБА_5 заохочення не надавались.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин (п.2 ч.3 ст.81 КК України).
Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї постанови №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", роз`яснив, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно до вимог статті 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Судом встановлено, що засуджений під час усього періоду відбування покарання мав позитивну характеристику. Проте, належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.
Після останньої відмови Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення заохочення ОСОБА_5 не наддавались.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що засуджений з часу відмови у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення не мав позитивних змін, тобто не довів своє виправлення, суд вважає за можливе прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повна ухвала склдаена та оголошена о 14:10 годині 26 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1