печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000337 від 28 квітня 2022 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
12.07.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000337 від 28.04.2022 ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 17.07.2022, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дії з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчиненого злочину. При цьому, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що ризики ризики зменшилися та у зв`язку з станом здоров`я матері просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

19.05.2022 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19.05.2022 підозрюваному ОСОБА_3 Печерським районним судом м. Києва обрано запобіжний захід тримання під вартою до 17.07.2022 включно.

05.07.2022 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.08.2022.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 02.05.2022, згідно якого останній повідомляє, що був свідком того, як ОСОБА_3 під час того, як військовослужбовці армії Російської Федерації проти волі громадян України, позбавивши можливості на вільне пересування зібрали чоловіків жителів с. Луб`янка Бучанського району Київської області та організували збір та прохід жителів села чоловічої статі, у яких було відібрано документи, що посвідчують особу та засоби зв`язку для участі у постановочній відеозйомці для російських ЗМІ ( ОСОБА_9 був серед осіб, яких військовослужбовці армії РФ вели вулицями с. Луб`янка), вказував представникам армії-агресора на місце проживання колишнього учасника антитерористичної операції на сході України у 2014 -2015 роках ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній розповідає та демонструє обставини, за яких йому стало відомо про вчинений злочин ОСОБА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в після деокупації с. Луб`янка Бучанського району Київської області від жителів села йому стало відомо про те, що ОСОБА_3 показував військовослужбовцям армії Російської Федерації лісові дороги;

- протокол допиту ОСОБА_12 , який пояснив, що від односельчан дізнався про те, що ОСОБА_3 їздив разом з військовослужбовцями армії Російської Федерації на військовій техніці армії агресора;

- протокол допиту ОСОБА_13 , яка пояснила, що від жителів села дізналася про те, що ОСОБА_14 показував військовослужбовцям армії Російської Федерації лісові стежки та місця проживання осіб, які приймали участь у антитерористичній операції та операції об`єднаних сил на сході України;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що в ході спілкування з жителями села за допомогою мессенжеру «Телеграм» від односельців дізнався про те, що ОСОБА_3 «здав» осіб (жителів), які приймали участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил;

- протокол допиту ОСОБА_10 , який пояснив, що 11.03.2022 року він знаходився на подвір`ї, займався по господарству і близько 20:00 години до нього на подвір`я зайшли військовослужбовці армії РФ близько 2 чоловік. Були одягнені у камуфляж (ратник) мали пов`язку білого кольору на лівій руці і лівій нозі, і почали звинувачувати його у тому, що він корегує вогонь ЗСУ по позиціях армії РФ і зав`язали йому очі скотчем та повели до приміщення аптеки, де базувалися військовослужбовці армії РФ. Коли його привели, скоч з очей не знімали, з ним говорили два чоловіки, запитували де працює, питали за записи у його блокноті (що там за записи були він не пам`ятав, бо був його старий блокнот). Його почали бити прикладами, руками по всьому тілу на протязі всієї ночі. На ранок 12.03.2022 прийшов якийсь їхній командир і почав запитувати, чи він воював в АТО, він заперечував. (у 2014 -2015 році він воював в АТО у складі НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 »). Скотч зняли і його повели до місця проживання, його супроводжувало близько 11 чоловік військовослужбовців армії РФ і почали обшукувати будинок за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . Під час «шмону» у нього нічого не знайшли і сказали аби він залишався вдома. Внаслідок його перебування в аптеці в ніч з 11 на 12.03.2022 йому вибили три зуба, зламали ребра, гематоми були по всьому тілу. Коли йому дозволили знаходитися вдома, він зібрався і направився до родичів, де перебував до 18.03.2022;

- протокол обшуку від 13.05.2022, де старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України майором поліції ОСОБА_16 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/10870/22-к винесеної 11.05.2022 слідчим суддею ОСОБА_17 було проведено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 та вилучено: 2 карти місцевості з позначеннями (Києва та Київської області) з нанесеними позначеннями; планшет марки «LESKO» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з пошкодженим екрану у вигляді тріщин із сім.карткою мобільного оператора «Київстар» в середені планшету; 2 рації «BAOFENG» s/n BF888S89451 та s/n НОМЕР_4 ; 3 тримачі для сім карток мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; 1 тримач для сім картки мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; 3 сімкарти «Київстар»; мобільний телефон «NEFFOS» ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «ASSISTANT» ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 ; жорсткий диск «SEAGATE» 120 Gb; жорсткий диск «MAXTOR» s/n: Y22D84C; прямокутний предмет зеленого кольору з вигравійованими позначеннями «Антена» «ПУ 1504965» «АПД Гарнітура», «Режим/вызов» на якому присутня галограма з написом «Цетр защиты информации и специальной святи № 8752915», який схожий на комутатор радіо/супутникового зв`язку; прямокутний предмет в якому один бік напівконусний, що схожий на дозиметр з вигравійованим маркуванням «ИД11 Ц16179354» та найклейкою з написом « ОСОБА_18 » зеленого кольору; дві жувальні гумки в упаковці з написом «Резинка жевательная, дражированная со вкусом мяты 17.05.2021 изготовитель ООО «Компания Ника -2000» Россия, город Ременское; комплект форми з візерунком піксель комуфляжного кольору 50 р., (штани та куртка); штани камуфляжного кольору розміру 50;

- протокол обшуку місцевості, в ході якого було оглянуто місцевість, де базувалися армійці армії агресора у лісосмузі неподалік с. Луб`янка Бучанського району Київської області;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим 05.07.2022 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 строк досудового розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000337 від 28.04.2022 продовжено до трьох місяців, тобто до 19.08.2022.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, українець, уродженець с. Луб`янка Бучанського району (колишній Бородянський р-н) Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 19 серпня 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000337 від 28 квітня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1