Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/3181/2022 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 368/947/16-к Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія справи: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08 червня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,
по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 08 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 06 серпня 2022 року включно.
Таке рішення мотивоване тим що з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, можливості обвинуваченого переховуватись від суду з огляду на систематичні його неявки до суду і неповідомлення про причини неприбуття, негативно впливати на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних злочинів, які, відповідно до приписів ст. 12 КК України, є тяжкими і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, суд першої інстанції дійшов висновку про підвищену суспільну небезпеку цієї особи та відсутності підстав для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Не погодившись з прийнятим, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08 червня 2022 року, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала місцевого суду постановлена внаслідок неповного судового розгляду, з порушенням його права на захист й розумних строків розгляду справи, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та прав людини і основоположних свобод. Як стверджує апелянт, у матеріалах клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні докази, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Будь-яких доказів для доведення його вини не було досліджено під час судового засідання. Також йому не було надано на ознайомлення матеріалів вказаного клопотання, як і саме клопотання. Крім того, місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні заявлених ним під час судового розгляду клопотань як-то про допит потерпілої, дослідження речових доказів у суді. Крім того, на переконання апелянта, суд порушив ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в судових засіданнях автоматично продовжує тримання його під вартою.
Також, як зазначає обвинувачений, він перебуває під вартою в даному провадженні майже три роки, а враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, то фактично без вироку суду відбув 6 років покарання, що дорівнює максимальному строку, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Одночасно, обвинувачений просить врахувати, що в 2018 році він не порушував умови домашнього арешту, з 2019 року офіційно працевлаштований, має сім`ю та малолітнього сина, а також у нього наявні хронічні захворювання.
За відсутності клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, відповідно до приписів ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції.
Суд першої інстанції, розглянувши клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу, вважав, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, а тому з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки обвинуваченого, який після звільнення з-під варти у даному кримінальному провадженню був засуджений 05 червня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту та 19 січня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 місяців арешту, ухвалив рішення про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.
Доводи апелянта про відсутність доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили, що обраний ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, а тому колегія суддів вважає скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки у даному кримінальному провадженні.
Посилання ОСОБА_6 на процесуальні порушення при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу не узгоджуються зі змістом прийнятого судом рішення та наданими матеріалами суду апеляційної інстанції, відповідно до яких обвинувачений в судовому засіданні 08 червня 2022 року не порушував питання щодо недотримання процедури розгляду зазначеного клопотання.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів на підтвердження його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, то колегія суддів вважає їх такими, що на увагу не заслуговують, оскільки такі доводи не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строків тримання під вартою. Крім того, оцінка доказів з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті та під час апеляційного перегляду ухваленого судом вироку.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що він- ОСОБА_6 фактично відбув максимальне покарання у даному кримінальному провадженні, яке може бути йому призначене в разі визнання його винуватим, є безгрунтовними, оскільки продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не виконує фактично завчасного виконання вироку.
Посилання апелянта на те, що судом не було враховано його офіційне працевлаштування та наявність у нього малолітнього сина, є неспроможними, оскільки вказані обставини не нівелюють наявність ризиків, які були підставою для застосування та продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому посилання обвинуваченого на порушення ст. 5 Конвенції - є неприйнятними.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даному етапі розгляду кримінального провадження не може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже висновок суду про наявність достатніх підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 11 вересня 2022 року включно - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4