Провадження № 1-в/127/344/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. ОСОБА_6 07.03.2022 року відбув 2/3 частини строку покарання, характеризується позитивно, працевлаштований в майстерні установи по договору цивільно-правового характеру, приймає активну участь в роботах з благоустрою території установи, підтримує соціально-корисні зв`язки. Адміністрацією установи заохочувався 5 разів, дисциплінарні стягнення погашені. На підставі вказаного, просить застосувати до засудженого ст. 81 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав на особу засудженого ОСОБА_6 , який сім разів притягувався до кримінальної відповідальності, під час відбування покарання 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщався в ДІЗО та ПКТ. Крім цього комісії установ відмовляли засудженому у застосуванні ст. 81 КК України та ст. 82 КК України. На підставі вказаного, вважає, що на даний час не має достатніх даних які свідчили б, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» просив задовольнити клопотання. Повідомив, що засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, на даний час працевлаштований в майстернях установи, має заохочення та всі застосовані до нього дисциплінарні стягнення погашені.
Захисник ОСОБА_5 зазначила, що починаючи з лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 не було застосовано будь-яких дисциплінарних стягнень, ОСОБА_6 працевлаштований та заохочувався адміністрацією установи. На даний час, засуджений адміністрацією установи характеризується позитивно, ОСОБА_6 підтримує міцні соціально-корисні зв`язки з рідними, залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та всі дисциплінарні стягнення погашені. Вказане свідчить про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці повністю довів своє виправлення. На підставі вказаного, просила задовольнити клопотання.
Засуджений, що приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
З клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
На момент звернення із клопотанням ОСОБА_6 відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України відбув визначений строк покарання та за вказаним крітерієм може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З особової справи засудженого та матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 сім разів притягувався до кримінальної відповідальності, внаслідок чого неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, з особової справи вбачається, що також існує кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 поза межами України, так як в матеріалах особової справи наявний запит компетентного органу Румунії щодо особи ОСОБА_6 .
Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень і матеріалів особової справи, щодо ОСОБА_6 , протягом строку відбування покарання дванадцять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення, а саме оголошено попередження (20.12.2017 року), оголошено догану (15.03.2018 року, 11.09.2018 року, 09.10.2018 року, 25.01.2019 року, 20.09.2019, 11.02.2020 року), поміщено на 7 діб в ДІЗО (01.07.2019 року, 22.01.2020 року), поміщено на 10 діб в ДІЗО (26.09.2018 року), поміщено у карцер на 5 діб (14.05.2018 року) та переведено в приміщення камерного типу на 1 місяць (16.11.2018 року).
Згідно матеріалів особової справи, протягом строку відбування покарання ОСОБА_6 шість разів заохочувався, а саме за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (05.04.2021, 05.07.2021, 05.10.2021, 06.01.2022, 01.04.2022, 04.07.2022 року).
Згідно характеристики від 27.05.2022 року ОСОБА_6 став на шлях виправлення, але не довів його. Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання (07.01.2020 року). Рішенням комісіє установи засудженому відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стала на шлях виправлення. Також, 16.02.2021 року комісією установи відмовлено ОСОБА_6 в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Крім цього, рішенням комісії установи, протокол № 7 від 05.04.2022 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання, як особі, що не довела своє виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_6 не менше 2/3 строку покарання та доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому, для встановлення виправлення засудженого враховується поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання.
З матеріалів справи вбачається, що станом на 07.03.2022 року ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_6 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.
Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що до ОСОБА_6 за період відбування покарання дванадцять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення серед яких, зокрема, і найсуворіші, такі як поміщення в карцер, ДІЗО та переведення засудженого до приміщення камерного типу.
Поряд з цим, за весь період відбування покарання до ОСОБА_6 всього п`ять разів застосовувалися заходи заохочення, які останній отримав на лише на протязі 2021 та 2022 року.
Вказані обставини, спершу стали підставою для прийняття комісією установи рішення про відмову засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стала на шлях виправлення. А в подальшому, 16.02.2021 року, ОСОБА_6 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Крім цього, рішенням комісії установи (протокол №7) від 05.04.2022 року ОСОБА_6 одноголосно відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.
Суд вважає, що засуджений повинен сумлінною поведінкою і ставленням до праці довести своє виправлення, така сумлінна поведінка повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.
Вище вказані обставини, та факт того, що засуджений ОСОБА_6 дванадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, відбуває покарання з 07.11.2017 року, разом з тим, лише з 2021 року почав отримувати заохочення та рішенням комісії установи вважається як особа, що не довела своє виправлення, не свідчать про виправлення засудженого ОСОБА_6 .
Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.
Суддя :