Справа №:755/5589/22
Провадження №: 1-кп/755/1120/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 по кримінальному провадженню відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000864 від 11.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, без реєстраційного обліку на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.12.2020 року вироком Оборонського районного суду міста Києва за ст.15 ч.2, ст.185 ч.І КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

В проводженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000864 від 11.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2022 року у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 08.09.2022 року включно, обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домащнього арешту, з покладенням обовязків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК Украни.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зменшились або перестали існувати. Додав, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та там позитивну характеристику з місця проживання. Є утримувачем непрацездатної бабусі ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає окремо від ОСОБА_7 та потребує догляду. Через збройну агресію російської федерації добровільно вступив до територіальної оборони та 11.03.2022 року підписав контракт добровольця. Під час досудового розслідування ОСОБА_7 визнав свою провину, щиро розкаявся, активно співпрацював з органами досудового розслідування, брав участь у всіх процесуальних діях, дав викривальні показання, завдяки яким було затримано ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_7 як дитина сирота, опікою якого займалась сестра ОСОБА_10 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, отримує відповідне грошове забезпечення, а отже має законне джерело доходів.

Крім того, підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 (в порядку ст. 201 КПК України), яке було подано через канцелярію суду напередодні судового засідання.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника.

Потерпілий ОСОБА_12 заперечив проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження. Пунктом 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочинів, суд вважає реальним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на воєнний стан, який діє на території України.

Суд погоджується, що має місце ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Даний ризик підтверджується тим, що інкримінований обвинуваченому злочин було вчинено із погрозою застосування насильства до потерпілого, крім того, обвинуваченому відоме місце мешкання потерпілого та його особисті данні.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, суд зауважує, що з огляду на характер інкримінованих злочинів, за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб , з проникненням у житло в умовах воєнного стану, чітким є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.1-3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не виключають можливості тримання його під вартою, відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в установі виконання покарань. Крім того, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Крім того, він обвинувачується у зберіганні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за ч. 1 ст. 263 КК України та в незаконному зберіганні наркотичних засобі, психотропних речовин у великих розмірах за ч. 2 ст. 309 КК України. Перебуваючи на волі може переховуватись, змінити своє місце проживання та не виконувати законні вимоги суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на противагу доводам захисника, не визнав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт, як просять захисники, оскільки обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочинів, що інкримінуються обвинуваченому та покаранню, що може бути йому призначене, в разі визнання його винуватим. Тому, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178,183-184,197-199 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя