У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000636 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2022 року, стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України,
- якою продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2022 включно.
учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)
захисник: ОСОБА_7

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 11 квітня 2022 р.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням вимог ст. 331 КПК України, в частині строків її дії, а також не врахована можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який може забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків передбачених кримінально-процесуальним законодавством та зазначеним в клопотанням ризикам.
Стверджує, що суддею при розрахунку терміну дії строку ухвали, порушено вимоги ч.3 ст.331 КПК України.
Вважає, що належним чином не обґрунтована неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2020 року за № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України.
02 лютого 2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2022 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 квітня 2022 р. включно.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2020 року за № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України.
02 лютого 2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, пославшись на відомості, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені ризики прокурором продовжують існувати, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні тяжких злочинів також проти життя та здоров`я особи та проти власності, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочин проти власності, перебував в місцях ув`язнення, де відбував покарання. Крім цього, два обвинувальних акти відносно ОСОБА_5 за злочини проти життя та здоров`я особи, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, перебувають на розгляді в Миколаївському районному суді Миколаївської області.
Згідно з довідкою-характеристикою, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_5 за час проживання на території Ольшанської ОТГ зарекомендував себе виключно негативно: неодноразово порушував громадський порядок, за що притягувався до адміністративної відповідальності, зловживає алкоголем, може з`явитися у п`яному вигляді в громадських місцях. З 15.07.2020 по 14.11.2020 перебував під цілодобовим домашнім арештом, умови якого неодноразово порушував (залишав місце мешкання, відлучався з населеного пункту до м. Миколаєва). До дільничного офіцера поліції неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_5 , який поводив себе неадекватно, погрожував фізичною розправою, спричиняв легкі тілесні ушкодження; неодноразово вчиняв сімейні сварки за місцем мешкання з матір`ю. ОСОБА_5 є суспільно-небезпечною особою.
Крім того, обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога з 23.11.2020, у зв`язку з вживанням психостимуляторів (солі), алкоголю, не має міцних соціальних зв`язків, родини і утриманців проживає разом з матір`ю, співмешканкою та її дітьми, однак вказані родинні зв`язки не змогли стримати ОСОБА_5 від вчинення злочинів, офіційно ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, не має постійного заробітку, а отже і стримуючих факторів від вчинення нового злочину.
Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про продовження існування зазначених ризиків є вірним.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не є доцільним, оскільки наявність місця проживання не є визначальною обставиною, яка б давала можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
З урахуванням злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на інший більш м`який запобіжний захід, про що просить захисник.
Посилання апелянта на порушенням судом вимог ч.3 ст.331 КПК України не зайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.
Так, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 лютого 2022 року включно. Оскаржуваною ухвалою продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 квітня 2022 року, тобто строком на 60 днів, що не є порушенням вимог закону, на яке вказує апелянт.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2022 року, якою продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: