Справа № 686/572/22
Провадження № 1-кп/686/717/22
02 серпня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,
ОСОБА_4 24 листопада 2021 року близько 20 год. 58 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Економ», що по вул. Героїв АТО, 19/1 в м. Хмельницькому, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу з полиці у відділі з продажу алкоголю таємно викрав належну ФОП ОСОБА_5 пляшку лікеру марки «ВЕСНЕRОVКА», об`ємом 0,7 л., вартістю 293 грн., після чого, сховавши вказаний товар під власний верхній одяг, вийшов з приміщення магазину, не розрахувавшись за нього, та розпорядився в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 293 грн.
За таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того ОСОБА_4 25 листопада 2021 року близько 18 год. 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Економ», що по АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом вільного доступу з полиці у відділі з продажу алкоголю таємно викрав належну ФОП ОСОБА_5 пляшку джину марки «ВЕЕFЕAER ріnk», об`ємом 0,7 л., вартістю 345 грн. 40 коп., після чого, сховавши вказаний товар під власний верхній одяг, пройшов за межі розрахункових кас та попрямував до виходу з приміщення магазину.
Разом з тим ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений за межами розрахункових кас працівниками магазину.
За закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно він, перебуваючи в приміщенні магазину «Економ», що по АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу з полиці у відділі з продажу алкоголю 24 листопада 2021 року близько 20 год. 58 хв. таємно викрав пляшку лікеру марки «ВЕСНЕRОVКА», об`ємом 0,7 л., та 25 листопада 2021 року близько 18 год. 05 хв. намагався викрасти пляшку джину марки «ВЕЕFЕAER ріnk», об`ємом 0,7 л., яку заховав під власний верхній одяг та пройшов за межі розрахункових кас, проте розпорядитися нею не зміг, оскільки був зупинений працівниками магазину.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене підсудному обвинувачення.
Разом з тим, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 за епізодом крадіжки від 24 листопада 2021 року кваліфіковано за ч. 2 ст. 115 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою повторності, враховуючи вчинення ним раніше іншого кримінального правопорушення проти власності, за який він був засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2020 р. за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Проте, судимість ОСОБА_4 за вказаним вироком суду в силу положення п. 1 ст. 89 КК України погашена (ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2022 року, яка набрала законної сили 08 квітня 2022 року, ОСОБА_4 звільнено від призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2020 р. покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку).
Відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи вищенаведене, в діях ОСОБА_6 за епізодом крадіжки від 24 листопада 2021 року передбачена ч. 2 ст. 185 КК України кваліфікуюча ознака повторності відсутня, а відтак його дії слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При цьому суд враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в п. 15 постанови Пленуму № 7 від 04.06.2010 р. «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно з якими якщо після вчинення особою нового злочину виникли обставини, які усувають передбачені статтею 34 КК підстави для визнання вчинених нею діянь рецидивом злочинів (наприклад, обвинувальний вирок за попередній злочин (злочини) було скасовано як неправосудний і особу було реабілітовано; обвинувальний вирок за попередній або наступний злочин було змінено і особа у зв`язку з цим вважається такою, що має судимість за необережний злочин;
новим законом було скасовано злочинність діяння тощо), то судам належить виходити з того, що рецидив злочинів у поведінці такої особи був відсутній. У зв`язку з цим втрачають своє правове значення всі несприятливі для особи наслідки, які виникли внаслідок визнання вчинених нею діянь рецидивом злочинів.
Також суд враховує висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 243/7758/20 (провадження № 51-113кмо21), щодо застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України, згідно з яким: "Для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: - перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - "після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання" за попереднім вироком; - друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком. Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком ".
Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (за епізодом від 24 листопада 2021 року), та ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно (за епізодом від 25 листопада 2021 року).
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Він є особою не судимою, не одружений, офіційно не працює, характеризується посередньо, завдану потерпілій шкоду не відшкодував.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, позицію прокурора щодо призначення покарання та висновок органу пробації щодо високого ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середнього ризику його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2 КК України у виді арешту, в межах санкцій цих статей та в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме такий принцип призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень просив застосувати прокурор.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого або іншого виду покарання, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ - пляшку джину марки «ВЕЕFЕAER ріnk», об`ємом 0,7 л. слід залишити потерпілій ФОП ОСОБА_5 за належністю.
Клопотання про застосування до набрання вироком законної сили запобіжного заходу до обвинуваченого прокурором не заявлено (ч. 4 ст. 176 КПК України).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 185 ч. 1 КК України 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;
-за ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 2 КК України 3 (три) місяці арешту.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Речовий доказ - пляшку джину марки «ВЕЕFЕAER ріnk», об`ємом 0,7 л. залишити потерпілій ФОП ОСОБА_5 за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: