Справа № 750/3919/22
Провадження № 1-кп/750/332/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судових засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001628 від 20.04.2022 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Альошинське, Городнянського району, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, з середжньою освітою, раніше не судимого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в :

Військовослужбовець військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 штаб-сержант ОСОБА_4 , 25.02.2022 року близько 15 години 30 хвилин в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, яке на той час розташовувалось за адресою: АДРЕСА_2 .
06.04.2022 року штаб-сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, штаб-сержант ОСОБА_4 , внаслідок самовільного місця служби, обов`язки військової служби з 25.02.2022 по 05.04.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків, у зазначений період часу не вживав, займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся. Жалкував з приводу вчиненого, вказав, що хоче продовжити службу, захищати народ України, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, в умовах воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики з місця проходження військової служби, враховується відсутність у нього попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Разом з тим, вище перелічені обставини справи, а саме, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби, відсутність попередніх притягнень, як до кримінальної, так і адміністративної відповідальності, судом розглядаються, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і дозволяють застосувати ст. 69 КК України та визначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.
За змістом приписів ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців застосовується до засуджених військовослужбовців на строк від шести місяців до двох років, у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 58 КК України замість 2 років позбавлення волі, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 службове обмеження на строк 2 роки, із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків у дохід держави.
Процесуальні витрати та дані щодо речових доказів у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі, яке на підставі ст.58 КК України замінити на покарання у виді службового обмеження строком на два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків у дохід держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1