Справа № 461/2808/22
Провадження № 1-кп/461/443/22
08.08.2022 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6
при розгляді у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №461/2808/22 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України ОСОБА_4 , -
В провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні головуючий суддя заслухав думку учасників судового процесу щодо можливості направлення даного кримінального провадження до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до іншого місцевого суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти направлення обвинувального акту в апеляційний суд для визначення підсудності.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні не заперечили щодо направлення даного обвинувального акту до апеляційного суду для визначення підсудності за Личаківським районним судом м.Львова.
Представник потерпілих в судовому засіданні заперечив проти направлення обвинувального акту в апеляційний суд для визначення підсудності
Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, представника потерпілих, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріплених ст.8 Конституції України.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 цього Закону судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року та Лавентс проти Латвії від 7 листопада 2002 року).
Тобто, правила про підсудність випливають із загальних засад судочинства. Повноваження судів при вирішенні кримінальних справ визначені Кримінально-процесуальним кодексом України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону. Якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно підлягає скасуванню судом вищої інстанції згідно із п.6 ч.2 ст.412 КПК України.
Відповідно до статті 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Пунктом 1 ч.1 ст.34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до ч.2 ст.347 КПК України судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором не зачитувався короткий виклад обвинувального акту.
Згідно ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.
Місцем вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акті вказано м.Львів, вул.Личаківська,81, що територіально відноситься до Личаківського районного суду м.Львова.
Виходячи із норм ст.ст. 32, 34, 347 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, оскільки суд першої інстанції не вправі вирішувати це питання, суд приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження слід направити до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 176-178, 183, 197, 369-372 КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1