Провадження №: 1-кп/755/701/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001756 12 червня 2021 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Велика Димерка, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2018 року за ч. 1 ст. 162, ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки п`ять місяців; вироком Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2022 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні на обговорення було поставлено питання доцільності продовження обвинуваченим застосовуваних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії попередньої ухвали спливає.

Прокурор ОСОБА_5 наполягав на продовженні обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки наразі продовжують існувати ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про недоцільність заміни запобіжних засобів на більш м`які.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечив, вважав, що докази існування ризиків відсутні.

Захисник ОСОБА_6 також заперечила проти продовження запобіжного заходу її підзахисному.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку захисників.

Заслухавши думку учасників судового процесу, врахувавши досліджені раніше докази, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незалежно від наявності клопотань.

У ході обговорення питання доцільності продовження строків тримання під вартою стосовно обвинувачених відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: обвинувачені не працюють, мають постійне місце проживання, раніше неодноразово судимі.
Обвинувачені, кожен окремо, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що віднесене до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть пізніше, однак на даній стадії судового провадження він є достатнім для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас суд враховує міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення винуватості останніх, а усвідомлення цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування на цей час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків (роботи, сім`ї, тощо); незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що останні наразі не допитані судом; вчинення іншого кримінального правопорушення. При оцінці вірогідності настання даного ризику суд враховує, що обвинувачені раніше судимі за вчинення злочинів проти власності та не мають офіційних та підтверджених джерел доходу, що свідчить про низький рівень правосвідомості, схильність осіб до неправомірної поведінки та, як наслідок, можливість задоволення обвинуваченими своїх потреб у протиправний спосіб.
Таким чином, на переконання суду, саме застосування до обвинуваченого запобіжних заходів у виді тримання під вартою здатне убезпечити настання зазначених та інших ризиків.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, на даний час та за даних обставин не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, здійснення впливу щодо свідків, вчинення нових правопорушень.

Зазначені ризики є дійсними та триваючими, на думку суду, вони не відпали та не зменшились, тому на цей час суд не вбачає можливість зміни запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених на більш м`які.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо необхідності продовження обвинуваченим, кожному окремо, запобіжного заходу і виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 16 грудня 2022 року, включно.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 16 грудня 2022 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1