ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1971/22 Справа № 932/2252/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

01 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА :
30 червня 2022 року надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0003208, яке закрито прокурором на підставі абз. 14 ст. 284 КПК України.

Перевіривши апеляційну скаргу на її прийнятність до розгляду, суддя-доповідач дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів контрольного провадження слідує, що оскаржену ухвалу постановлено в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України і предметом судового розгляду було питання про повернення речових доказів у закритому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Статтями 171 - 174 КПК України регламентовано вимоги до клопотання про арешт майна, порядок його розгляду та вирішення, а також питання скасування арешту майна.
Положеннями ч. 7 ст. 173 КПК України визначено право учасників провадження на оскарження судового рішення щодо арешту майна.
Водночас в клопотанні до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить зобов`язати Комунальне підприємство "Муніципальна варта" Дніпровської міської ради та/або іншу юридичну та/або фізичну особу, у якої майно знаходиться фактично, повернути ОСОБА_4 та/або адвокату/представнику ОСОБА_4 квартиру за АДРЕСА_1 ), (після 21.09.2017р. АДРЕСА_2 ) та який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:012, який постановою про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 26.04.2019 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 003208 та передано на зберігання КП «Муніципальна варта» ДМР.

Зобов`язати уповноважену особу та/або слідчого ВП № Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженні № 003208 повідомити ОСОБА_4 та/або адвоката/представника ОСОБА_4 письмово про можливість отримання вилучених предметів та цінностей, а саме квартиру за АДРЕСА_1 ), (після 21.09.2017 р. АДРЕСА_2 ) та який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:012, який постановою про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 26.04.2019 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 003208 та передано на зберігання КП «Муніципальна варта» ДМР.

Зобов`язати уповноважену особу та/або слідчого ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженні № 003208 після повідомлення ОСОБА_4 та/або адвоката/представника ОСОБА_4 письмово про можливість отримання вилучених предметів та цінностей, долучити повідомлення до кримінальної справи.

Зобов`язати уповноважену особу та/або слідчого ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженні № 003208, у натурі під розписку, видати ОСОБА_4 та/або адвокату/представнику ОСОБА_4 вилучені предмети та цінності, а саме квартиру за АДРЕСА_1 ), (після 21.09.2017 р. АДРЕСА_2 ) та який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:012, який постановою про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 26.04.2019 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 003208 та передано на зберігання КП «Муніципальна варта» ДМР.

Отже, суд першої інстанції не вирішував питання про арешт майна у кримінальному провадженні, а розглянув та постановив ухвалу по клопотанню представника про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, яка, відповідно до ст. 392 КПК України не є предметом апеляційного оскарження.
Таким чином, законодавець встановив заборону на оскарження ухвал суду першої інстанції, які постановлені в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Тобто регламентація цього питання у зазначеній нормі КПК України саме в такий спосіб є тим винятком із засади забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, встановленого законом, про який ідеться в пункті 8 частини третьої статті 129 Основного Закону.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону,суддя-доповідач дійшов висновку, що оскаржена ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, у зв`язку з чим за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, а скаргу надіслати особі яка її подала.

Керуючись ст. ст. 392, 398, 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_2