Дата документу 18.04.2022
Справа № 334/8693/17
Провадження № 1-кп/334/67/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення майна (крадіжки) потерпілого ОСОБА_5 , яке згідно пред`явленого обвинувачення мало місце 23.09.2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження, оскільки з моменту вчинення інкримінованих діянь минуло більше ніж три роки. Пояснив, що йому роз`яснено і він розуміє наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого і просив його задовольнити, оскільки з моменту вчинення інкримінованих діянь сплинуло більше п`яти років, що згідно ст. 49 КК України свідчить про сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та є підставою для закриття кримінального провадження.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинене 23.09.2016 року, кваліфікується за ч.1 ст. 185 КК України, і карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено в судовому засіданні, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинене 23.09.2016 року, кваліфікується за ч.1 ст. 185 КК України, і карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Тобто, строки давності притягнення до відповідальності закінчилися 23.09.2019, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає, разом з тим, відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено обставин, які б свідчили про зупинення перебігу давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма ст. 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-00 год. 18.04.2022.

Суддя: ОСОБА_1