Справа № 308/7831/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 19.04.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чоп, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , погодившись на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи взяти участь в незаконному переправленні громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, виїзд за межі країни яким заборонений, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи взяти участь в незаконному переправленні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому виїзд за межі України заборонений, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», через державний кордон України шляхом сприяння його перевезення через річку Латориця, що на околиці населеного пункту Соломоново Ужгородського району Закарпатської області.

18.04.2022, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на березі річки Латориця, що на околиці населеного пункту Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, підготувавши надувний човен, спустив його на воду вказаної річки та здійснив розпорядження наданням порад і вказівок, а саме наказав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сідати до вказаного човну та плисти в напрямку навісного мосту, після якого причалити до берега з метою уникнення прикордонного контролю та подальшого незаконного перетину державного кордону України, однак останній був виявлений прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на напрямку 356 прикордонного знаку на відстані близько 50 метрів до державного кордону з України до Словацької Республіки.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та розкаявся у вчиненому, пояснивши, що дійсно у квітні 2022 року сприяв організації незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного, який одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога, та психіатра не перебуває, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, зі змінами від 06.11.2009, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких ОСОБА_4 вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення злочину, суд вважає, що відносно обвинуваченого необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд бере до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, а також із врахуванням його характеризуючих даних, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та вказаних обставин провадження.

Визначені у ст. 76 КК України обов`язки, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 цього Кодексу, не є видом покарання з огляду на систему покарань, визначену в КК України, а є умовами звільнення особи від відбування покарання, невиконання яких тягне за собою припинення випробування.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2022 (справа № 308/4982/22) застосовано у виді у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Встановлено строк дії ухвали до 31.07.2022, включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого залишити попередній домашній арешт із забороною залишати житло з 22.00 год. до 07.00 год. наступної доби, з покладенням на нього на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Процесуальні витрати за проведення балістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/107-22/4665-БЛ від 14.06.2022) у даному кримінальному провадженні у розмірі 755,12 грн. покласти на обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2022 (справа № 308/4982/22) постановлено накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 18.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні Чопського прикордонного загону в службовому кабінеті № 28 на підставі добровільної видачі ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6S», модель А1633, ІМЕІ: НОМЕР_1 , сірого кольору, який поміщено у паперовий конверт з підписами учасників; гумовий човен темно-зеленого кольору, без будь-якого маркування, на який наклеїно бірку з підписами учасників.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 (справа № 308/4982/22) постановлено накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 25.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням «Ekol Aras Compact» та «EAC-1640270», магазин до нього та чотири набої із маркуванням «9mm P.A.», який упаковано у спецпакет НПУ SUD2030058; квадроцикл моделі «Braves 200», номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , на який наклеїно бірку.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на вказане майно.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 07.00 год. наступної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до суду за першим викликом;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію вироку в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 до відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Контроль за виконанням вироку в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Скасувати арешт майна, накладений:

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2022 (справа № 308/4982/22) на майно, вилучене під час огляду місця події 18.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 в службовому кабінеті № 28 на підставі добровільної видачі ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6S», модель А1633, ІМЕІ: НОМЕР_1 , сірого кольору, який поміщено у паперовий конверт з підписами учасників; гумовий човен темно-зеленого кольору, без будь-якого маркування, на який наклеїно бірку з підписами учасників;

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 (справа № 308/4982/22) на майно, вилучене під час огляду місця події 25.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням «Ekol Aras Compact» та «EAC-1640270», магазин до нього та чотири набої із маркуванням «9mm P.A.», який упаковано у спецпакет НПУ SUD2030058; квадроцикл моделі «Braves 200», номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , на який наклеїно бірку.

Речові докази:

мобільний телефон марки «iPhone 6S», модель А1633, ІМЕІ: НОМЕР_1 , сірого кольору, який поміщено у паперовий конверт з підписами учасників, що передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

гумовий човен темно-зеленого кольору, без будь-якого маркування, на який наклеїно бірку з підписами учасників, що передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити;

предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням «Ekol Aras Compact» та «EAC-1640270», магазин до нього та чотири набої із маркуванням «9mm P.A.», який упаковано у спецпакет НПУ SUD2030058, що передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

квадроцикл моделі «Braves 200», номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , на який наклеїно бірку, що зберігається спецмайданчику відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1