Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3693/22
Провадження № 1кп/758/984/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000161 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Житомир, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 22.01.2022 приблизно о 22 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в лівій смузі по вулиці Набережно-Лугова зі сторони вулиці Набережно-Хрещатицька в сторону вулиці Межигірська в місті Києві. Рухаючись у вказаному напрямку зі швидкістю 40 км/год., ОСОБА_4 на керованому ним транспортному засобі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, поблизу будинку № 4 вулиці Набережно-Лугова, не зменшив швидкість, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(6), 18.1 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3(6): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.1: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі проїзної частини вулиці Набережно-Лугова, не урахував дорожню обстановку при наближенні до не регульованого пішохідного переходу, не переконався, що на ньому відсутні пішоходи, для яких може бути створена небезпека, не зменшив швидкість та не зупинився для того, щоб надати дорогу пішоходам, в результаті чого здійснив наїзд керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_5 , який в цей час переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно руху водія.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042-297-2022 від 03.05.2022, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої травми грудної клітки: перелом середньої третини правої ключиці; крововиливи у тканину обох легень; б) закрита травма правої гомілки: перелом голівки малогомілкової кістки; в) закрита черепно-мозкова травма: рана (визначена клінічними лікарями як забійна, близько 0,5 (см), без опису морфології); струс головного мозку. Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих трубчастих кісток (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованих ділянок (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки грудної клітки та правої ноги) у звичному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, є підстави, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, зазначених у п.п. а), б) висновку, відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п. п. 1.5.2, 2.2.1/в. та 4.6. «Правил».
Порушення вимог п. 1.5, 2.3(6) та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що справді 22 січня 2022 року керував автомобілем «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в лівій смузі по вулиці Набережно-Лугова зі сторони вулиці Набережно-Хрещатицька в сторону вулиці Межигірська в місті Києві, зі швидкістю 40 км/год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 просив призначити обвинуваченому покарання, запропоноване прокурором.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений раніше не судимий, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у вигляді обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.
З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме його до правомірної поведінки.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд вирішує питання про процесуальні витрати.
Питання щодо запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки на момент розгляду справи до обвинуваченого такий не застосовано.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця мешкання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 4044 грн. 96 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_6