Справа № 539/1233/22
Провадження № 1-кп/539/173/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2022 р. м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мацківці, Лубенського району Полтавської області, громадянина України, маючого середню освіту, на його утриманні неповнолітні не перебувають, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 16.12.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України -,

встановив:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. 08.02.2022 ОСОБА_4 взято на облік Лубенським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області і цього ж числа ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, а також вручено направлення разом з копією вироку відносно нього, до КПФ «Конвалія», що розташоване за адресою: м. Лубни, вул. Мистецька, 36 для відбуття покарання, із зазначенням дати початку відбуття покарання, а саме: 19.04.2022 року. Однак, ОСОБА_4 , надавши 19.04.2022 до КПФ «Конвалія» направлення та вирок суду для відпрацювання громадських робіт, маючи прямий умисел, направлений на ухилення від відбування покарання, самовільно умисно покинув територію вказаного підприємства та до робіт 19.04.2022 не приступив. В подальшому 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29 квітня та 02, 03, 04, 05, 06, 09, 10, 11, 12 травня 2022 року ОСОБА_4 також не з`явився на відпрацювання громадських робіт без поважної причини. Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 19.04.2022 по 12.05.2022 18 разів систематично ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт. Станом на 12.05.2022 у ОСОБА_4 залишаються невідпрацьованими 80 годин громадських робіт.

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Пояснив, що дійсно, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт ухилився від їх відбування. Просив суворо не карати та призначити громадські роботи та дати штраф.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії кримінальних проступків, він раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікаря-невролога, лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 2 місяці. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання останнього, попередження з його боку здійснення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.
Станом на 26 травня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 призначене покарання вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021 у виді громадських робіт на строк 80 годин не відбув.

Під час судового розгляду встановлено, що кримінальний проступок вчинено під час відбуття покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Таким чином та відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021 року і остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді арешту на строк 2 місяці 10 днів.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства не обирався.
Під час судового провадження прокурор в судових дебатах просить до набрання вироком законної сили, обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуюче, що судом призначено покарання, яке належить відбувати реально, слід до набрання вироком законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст.368-370,373-374,381-382,394 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2021 року, що становить 80 години громадських робіт, перевівши на підставі ч.1 ст.72 КК України 80 годин громадських робіт в 10 днів арешту, та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши його під варту негайно з зали суду.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 травня 2022 року.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1