Ухвала
про залишення скарги без руху
7 липня 2022 року

м. Київ
справа № 459/3669/20
провадження № 51- 1910 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 9 грудня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 травня 2022 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, скаргу розглянути без її участі.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без руху із наданням засудженій ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути заначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень

ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин

і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, засуджена ОСОБА_4 , як підставу перегляду оскаржуваних судових рішень у скарзі зазначає - невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу положень статей 433, 438 КПК не належить до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, засуджена у скарзі не зазначила, з якої саме підстави, визначеної ст. 438 КПК вважає за необхідне переглянути судові рішення в касаційному порядку.
Таким чином, засуджена не зазначила належних обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваних нею судових рішень в цій частині, не вказала, які саме норми Кримінального кодексу України (далі - КК) або КПК недотримано судами та того, яким чином недотримання судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального або кримінального закону перешкодило чи могло перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 424 КПК, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм КПК, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджена вищевказаних вимог закону не

дотрималася. Так, зазначаючи у мотивувальній частині скарги про наявність порушень, які на думку ОСОБА_4 , допущені судом першої та апеляційної інстанцій, остання у резолютивній частині скарги просить скасувати лише рішення першої інстанції, щодо ухвали суду апеляційної інстанції вимог не зазначає. Однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, тому засудженій необхідно уточнити конкретно вимоги в частині скасування судових рішень щодо неї, з урахуванням положень ст. 436 КПК.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженою має бути усунуто вищезазначені недоліки та підтверджено, що нею не пропущено вказаного строку встановленого судом для усунення недоліків.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали

та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 9 грудня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 травня 2022 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3