Справа № 348/1147/21
Провадження № 11-кп/4808/232/22
Категорія ч.1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000186 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда третьої групи, раніше не судимого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, тобто придбання, носіння і зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Злочин скоєно за таких обставин.

ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та зберігав у підсобному приміщенні біля власного житлового будинку, що на АДРЕСА_1 , боєприпаси до вогнепальної зброї патрони калібру 5,6 мм промислового виробництва до малокаліберної гвинтівки в кількості 15 штук, а також вибухові речовини нітроцелюлозний (бездимний) двохосновний порох з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів) та димний порох загальною масою 27 грам.

Вказані бойові припаси та вибухові речовини були виявлені і вилучені 15 січня 2021 року під час проведення правоохоронними органами санкціонованого обшуку за вищезазначеною адресою.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2022 року та виправдати ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування апеляційних доводів захисник посилається на те, що 15 патронів калібру 5,6 мм (малокаліберних) та димний порох загальною масою 27 грам не належать ОСОБА_8 , а були знайдені ним у будинку його родича ОСОБА_10 , по АДРЕСА_1 . Зазначений будинок ОСОБА_10 подарував ОСОБА_8 . Тобто патрони та димний порох належали ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У січні 2021 року обвинувачений мав намір добровільно здати патрони та димний порох, однак захворів на не зміг поїхати у Надвірнянський відділ поліції, а 15 січня 2021 року працівниками поліції було проведено обшук. Під час складання протоколу обшуку ОСОБА_8 говорив про те, що патрони та димний порох належать його дядькові ОСОБА_10 і що добровільно здає їх, проте слідчий не зазначив про це в протоколі. Водночас, вказані твердження обвинуваченого зафіксовані у відеозаписі слідчої дії. Крім того, в протоколі обшуку зазначено, що обшук проводився по АДРЕСА_1 , а в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19.05.202 року зазначено, що обшук проводився за місцем проживання ОСОБА_11 , тобто по АДРЕСА_2 . Згідно відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, обшук проводили у домі ОСОБА_12 зятя обвинуваченого ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 Ослави 15 січня 2021 року. При його проведенні обвинувачений не був присутній, а з`явився коли його було завершено о 13.45 год.

Таким чином, сторона захисту вважає, що суд припустився істотної неповноти розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що в своїй сукупності перешкодили суду встановити істину у даному кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги захисника та вважав, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він за два дні до обшуку переніс з дядькової хати до стайні знайдені ним бойові припаси та вибухові речовини, та хотів здати їх правоохоронним органам, проте захворів, а 15 січня 2021 року в нього вдома було проведено обшук працівниками поліції, під час якого він їх добровільно видав. Просив його виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

Зазначені апеляційні доводи обвинуваченого та його захисника аналогічні доводам, які обвинувачений наводив в суді першої інстанції.

Вищевказані обставини були предметом перевірки суду першої інстанції та визнані такими, що не відповідають дійсності.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснював, що проживає на АДРЕСА_1 . В цьому ж селі, неподалік свого господарства, він доглядав за успадкованим господарством його покійного дядька. За кілька років перед 15 січня 2021 року він прибирав у будинку свого дядька й знайшов патрони до малокаліберної гвинтівки та одну банку пороху. Те, що зберігання боєприпасів та пороху потребує спеціального дозволу, він розумів, оскільки протягом 1996-2012 років мав дозвіл на володіння мисливською гладкоствольною рушницею. Маючи намір передати виявлені предмети органам поліції, він переніс патрони та порох до свого господарства, заховавши їх у підсобному приміщенні. Зранку 15 січня 2021 року його дома не було, оскільки перебував у свого перестарілого батька, який хворів. Близько 11 години до нього зателефонувала дочка й повідомила, що у них працівники правоохоронних органів проводять обшук. Він відразу ж прийшов додому та, дізнавшись мету обшуку, повідомив працівникам поліції про наявність у нього патронів і пороху. Він провів поліцейських до підсобного приміщення, показав місце зберігання згаданих предметів та добровільно видав 1 банку пороху, 15 патронів до малокаліберки, а також 39 патронів до гладкоствольної рушниці. Вважав, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки він добровільно здав органам влади бойові припаси та вибухові речовини.

Таким чином, зі змісту показань ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що патрони до малокаліберної гвинтівки та банку пороху він знайшов ще два роки тому, розумів, що законом передбачено кримінальну відповідальність за незаконне зберігання бойових припасів та вибухових речовин, хотів добровільно здати їх до правоохоронних органів, однак зміг це зробити тільки під час обшуку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженим судом першої інстанції інформаційним листом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 може бути причетний до незаконного зберігання зброї, боєприпасів та вибухових речовин (а.с.47).

Згідно з даними протоколу обшуку від 15 січня 2021 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2020 року (а.с.49), зафіксовано проведення в період часу з 11.00 год до 12.22 год 15 січня 2021 року обшуку в домоволодінні на АДРЕСА_1 . Під час вказаного обшуку вилучено предмети, зовні схожі на патрони до мисливської гладкоствольної рушниці в кількості 39 штук, металеву банку з сипучою речовиною, а також металеві предмети, зовні схожі на малокаліберні патрони в кількості 15 штук (а.с.51-53).

Згідно з відеозаписом проведеного обшуку, який переглянуто в судовому засіданні суду першої інстанції, зафіксовано, що початок обшуку відбувається без участі ОСОБА_8 ; після початку обшуку приходить ОСОБА_8 , який на пропозицію представника органу досудового розслідування показує місце зберігання патронів і пороху та видає їх (а.с.54).

Відповідно до висновку судової експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу від 21.01.2021 року № СЕ-19/109-21/711-ВТ, констатовано, що наданий на дослідження зразок сипучої речовини сіро-зеленого кольору є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) двохосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів) і є придатним до вибухового перетворення. Наданий на дослідження зразок сипучої речовини чорного кольору є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом, і є придатним до вибухового перетворення (а.с.64-69).

Згідно з даними висновку судової балістичної експертизи від 26.02.2021 року № СЕ-19/109-21/662-БЛ, встановлено, що надані на дослідження 15 предметів є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. Дані предмети є спортивно-мисливськими малокаліберними патронами кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм, промислового виробництва (Remington Arms Co., США). 15 патронів придатні для стрільби (а.с.77-80).

Наведені вище докази, які були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що інкримінованого правопорушення він не вчиняв.

Зокрема, посилання обвинуваченого та його захисника на незаконність проведення обшуку та недопустимість як доказу протоколу обшуку від 15.01.2021 року, об`єктивно не підтверджені і не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського від 17 грудня 2020 року (справа № 33/17432/20) надано дозвіл на проведення обшуку у житлових та нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_8 , з метою виявлення та фіксації вогнепальної зброї, боєприпасів, складових частин вогнепальної зброї та боєприпасів, обладнання для виготовлення боєприпасів та внесення конструктивних змін до вогнепальної зброї, мобільного телефону ОСОБА_8 , грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, носіїв електронної інформації (флешки, жорсткі диски типу HDD, твердотілі носії інформації типу SSD), які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні. Дана ухвала постановлена в рамках кримінального провадження №0000721 від 08.10.2020 року.

На підставі даної ухвали слідчого судді, 15 січня 2021 року старшим слідчим СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 , за участю понятих проведено обшук по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_8 . Протокол обшуку складений відповідно до вимог, визначених ч. 3 ст. 104 КПК України та містить наступні відомості: місце, час проведення та назву процесуальної дії - в домоволодінні АДРЕСА_1 в період з 11 год. до 12 год.22 хв.; дані про особу, яка проводила процесуальну дію; всіх осіб, які були присутні під час проведення процесуальної дії, при цьому зазначено, що присутній ОСОБА_8 прибув о 11:45 год.; характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; вручено копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку та запропоновано видати зазначені в ухвалі речі, на що ОСОБА_8 виявив бажання видати зазначені в ухвалі предмети. Слідчий, дотримуючись вимог ст. ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, провів обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , відобразив у протоколі перелік виявлених речей в ході обшуку, учасники обшуку та обвинувачений ОСОБА_8 ознайомились зі змістом протоколу обшуку про що розписались, при цьому зауважень і доповнень до протоколу з боку учасників процесуальної дії та обвинуваченого не було.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, тобто придбання, носіння і зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, з чим погоджується і колегія суддів.

Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого про добровільну видачу працівникам поліції патронів та вибухових речовин, оскільки вказані обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції і встановлено їх повну неспроможність.

Так, ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанцій стверджував, що знайшов патрони та вибухові речовини у домі його дядька ОСОБА_10 (який помер у 2014 році), а напередодні обшуку переніс до свого домогосподарства по АДРЕСА_1 та мав намір добровільно їх здати правоохоронним органам, проте в січні 2021 року захворів і не здав.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_14 , 28 березня 2013 року ОСОБА_10 подарував ОСОБА_8 власний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів, разом із показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 свідчать про те, що патрони до малокаліберної гвинтівки та банка пороху, які залишились після смерті ОСОБА_10 з 2014 року були знайдені обвинуваченим та перенесені до свого господарства і видані ним тільки під час проведення обшуку 15 січня 2021 року у його домоволодінні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визнання ОСОБА_8 факту наявності у нього патронів та вибухових речовин було здійснено під час проведення обшуку за умов, коли обвинувачений вже не мав можливості надалі безперешкодно зберігати їх та добровільно показав місце їх зберігання.

Так, відповідно до ч.3 ст. 263 КК України добровільна здача зброї і боєприпасів означає, що людина має можливість і надалі безперешкодно зберігати зброю, проте за власним бажанням, незалежно від причин та мотивів, передає її відповідному державному органу.

Разом з тим, визнання обвинуваченим факту наявності в нього патронів до малокаліберної гвинтівки та банки пороху, було здійснено за обставин, коли у правоохоронних органів вже була інформація про те, що він зберігає бойові припаси та вибухові речовини, під час обшуку його домоволодіння, де ці предмети зберігались.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що обвинувачений визнав факт зберігання ним бойових припасів та вибухових речовин за умов, коли вже не мав можливості надалі безперешкодно їх зберігати і вказані дії обвинуваченого не можуть бути визнані добровільною здачею боєприпасів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи дані про особу обвинуваченого, прийшов до обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням

Суд першої інстанції, мотивуючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, обґрунтовано зазначив, що приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі винного та іншим вищевказаним обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегією суддів не виявлено даних які б давали підстави вважати, що по кримінальному провадженні допускалися істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, та які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5