ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/795/22 Справа № 191/2508/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Мотивуючи постановлене рішення суд послався на те, що ухвалами Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.07.2020, 09.02.2021 та 12.04.2021, питання застосування до засудженого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 розглядалось та було відмовлено в його задоволенні. Окрім того, суд вказав, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 до засудженого ОСОБА_9 застосовано ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано строк його попереднього ув`язнення в межах провадження у строк відбування покарання з 26 листопада 2016 року, тому суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_9 положень Закону № 838-VIII.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та направити провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги засуджений посилається на незаконність рішення суду, через ненадання належної оцінки всім обставинам справи. Так, засуджений вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що він відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2019, яким засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, та суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017, за яким він вчинив злочин в період дії Закону України № 838-VII від 26.11.2015. При цьому, засуджений вказує, що його було затримано в межах провадження, яке розглядалось Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 10.10.2017, тому вважає, що за умови призначення йому остаточного покарання відповідно до положень ст. 71 КК України, наявні підстави для застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, й перерахунку строку відбування покарання з розрахунку день за два.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
З системного аналізу наведених норм ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням положень ст. 5 КК України, видно, що строк попереднього ув`язнення слід зараховувати з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі лише тоді, коли злочин було вчинено до 21 червня 2017 року.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 раніше засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строкм на 5 років.
Разом з цим, ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2019, яким його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Цим вироком ОСОБА_10 було призначеного остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України, із врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017, у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 10.10.2017, тобто з моменту затримання.
Ухвалою Апеляційного суду від 30.09.2017 вирок Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2019 залишено без змін.
З огляду на викладене, підстави для зарахування засудженому ОСОБА_9 до покарання строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, в межах цього провадження відсутні, тому колегія суддів вважає безпідставними доводи скарги засудженого про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що питання про зарахування засудженому до покарання строку попереднього увязнення вже вирішувалось й ухвалами Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.07.2020, 09.02.2021 та 12.04.2021, а також і ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.09.2019, та засудженому було відмовлено у застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4