Номер провадження: 11-кп/813/1951/22
Справа № 523/7820/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000248 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2022,-
в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка, Березівського району Одеської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово засудженого, останній раз вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 серпня 2020 року за ч.2 ст.190 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від його відбування, з іспитовим строком 2 роки, визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання призначеного вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 серпня 2020 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 30 березня 2021 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання визначено з 30 березня 2021 року. Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирішено питання цивільних позовних вимог, процесуальних витрат та речових доказів.
Встановлено, що ОСОБА_8 , будучи судимим за ст.ст.186,187,190 КК України, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, та в кожному із наведених випадків з новим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, шляхом розбиття скла чи відкриття двері викруткою, з послідуючим проникненням до салонів припаркованих автомобілів, викрав наступне чуже майно, яким розпорядився на власний розсуд:
-близько 02 години 00 хвилин 16 лютого 2021 року, біля буд.№69 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, з автомобіля «Honda CR-V», н/з НОМЕР_1 , належні ОСОБА_9 : колонку «JBL», вартістю 2000 грн; ключі від квартири (без матеріальної цінності); жіночі шкіряні рукавиці, вартістю 4000 грн; набір інструментів «Interool», вартістю 2100 грн; компресор «Belauto buran», вартістю 1100 грн; папку з документами, коричневого кольору, з тисненням, вартістю 2000 грн, в якій знаходилися особисті документи на ім`я потерпілого (без матеріальної цінності), чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 11200 грн;
-близько 02 години 45 хвилин 25 лютого 2021 року, біля буд.№145 по пр-кту Добровольського, в м. Одесі, з автомобіля «Chery», н/з НОМЕР_2 , належні ОСОБА_10 : перфоратор «Фаворит», вартістю 1400 грн; насос «Ураган», вартістю 650 грн; флеш-карту 32 Gb, вартістю 200 грн; сонцезахисні окуляри «Polaroid», вартістю 1350 грн; складний ніж, вартістю 150 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 3750 грн;
-близько 02 години 00 хвилин 04 березня 2021 року, біля буд.№2 по вул. Махачкалінській, в м. Одесі, з автомобіля «Mitsubishi Lancer», н/з НОМЕР_3 , належні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : магнітолу «Farenheit CD-307MP», вартістю 500 грн; компресор «Belauto ВК43», вартістю 1000 грн; набір інструментів «Сталь», вартістю 1000 грн; відеореєстратор «Black Box A11/DVR-V2 Full HD», вартістю 800 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 3300 грн;
-близько 03 години 00 хвилин 04 березня 2021 року, біля буд.№42 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, з автомобіля «Hyundai i30», н/з НОМЕР_4 , належні ОСОБА_12 : візитницю, вартістю 200 грн, в якій знаходилися картки та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (без матеріальної цінності); набір інструментів «Interool», вартістю 2500 грн; насос «Ураган», вартістю 700 грн; куртку чорного кольору, вартістю 3000 грн; ключі від квартири та гаражу (без матеріальної цінності); універсальну мобільну батарею «Xiaomi», вартістю 900 грн; флеш-карту «Kingston» 32 Gb, вартістю 500 грн; грошові кошти в сумі 1200 грн; чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 9000 грн;
-близько 03 години 00 хвилин 07 березня 2021 року, біля буд.№83/2 по вул. Семена Палія, в м. Одесі, з автомобіля «ЗАЗ 110307-40», н/з НОМЕР_5 , належні ОСОБА_13 : магнітолу «Pioneer», вартістю 1000 грн; насос «Ураган», вартістю 500 грн; колонку «JBL», вартістю 4200 грн; електричний обігрівач «Auto Heater Fan», вартістю 350 грн; пусковий провід «Pro Swisscar», вартістю 300 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 6350 грн;
- близько 04 години 00 хвилин 17 березня 2021 року, біля буд.№46 по вул. Академіка Сахарова, в м. Одесі, з автомобіля «Hyundai Sonata», н/з НОМЕР_6 , належні ОСОБА_14 : мобільний телефон «Samsung Galaxy М21», вартістю 5400 грн, в чорному чохлі, вартістю 250 грн, з флеш-картою «Kingston» 32 Мb, вартістю 150 грн, з сім-картками № НОМЕР_7 , вартістю 50 грн, №, вартістю 50 грн; USB кабель (без матеріальної цінності); туалетну воду «Hugo Boss» (без матеріальної цінності); чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 5900 грн.
Зазначені дії ОСОБА_8 в кожному із епізодів суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, просить призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням положень ст.69 КК України. В обґрунтування доводів зауважує про те, що в суді не було допитано свідка ОСОБА_15 , провину у вчиненому він визнав повністю, у нього наявна тяжка хвороба, а тому зазначене визнати підставами для застосування положень ст.69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
У відповідності до положень ч. 1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, правильність кваліфікації його дій за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і які не є предметом оскарження.
Що стосується доводів обвинуваченого про застосування вимог ст.69 КК України та призначення йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, то суд апеляційної інстанції не приймає їх до уваги за відсутністю правових підстав.
Так, відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Судом першої інстанції під час призначення покарання ОСОБА_8 було враховано дані про обвинуваченого, як про судиму особу, яка вчинила нові злочини через незначний проміжок часу після умовного звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, в даний час офіційно не працевлаштована, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, показує про обов`язок утримання малолітньої дитини, хворіє невиліковним захворюванням. При цьому визначальним при призначенні покарання судом вказано на відсутність каяття ОСОБА_8 у вчинених діяннях та невизнання ним вини. Також судом зазначено про застосування положень ч.3 ст.78 КК України та зроблено висновок про те, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України.
Такий висновок суду відповідає засадам ст.ст. 50, 65 КК України, ст.370 КПК України, а ті обставини, про які зауважує обвинувачений та просить призначити йому більш м`яке покарання, не є підставою для задоволення його апеляційної скарги.
Так, оскаржуючи вирок в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_8 зауважує про те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_15 , при цьому апелянт не наводить аргументів про те, яким чином ці обставини вплинули на висновки суду щодо призначення йому покарання.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції з`ясовано, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не визнав вину та не розкаявся у вчиненому, в матеріалах провадження відсутні будь-які медичні відомості про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_8 не може відбувати покарання, пов`язане з його ізоляцією від суспільства, не встановлено жодних істотно знижуючих ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 діяння обставин. З огляду на встановлене, доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, про наявність підстав для призначення йому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, не підлягають задоволенню, крім того суперечать засадам ч.3 ст.78 КК України.
Також встановлено, що остаточне покарання ОСОБА_8 призначено на підставі ст.71 КК України, положення якої є імперативними до застосування, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому покарання у розмірі 3 років 6 місяців позбавлення волі, не приймаються до уваги, оскільки суперечать правилам застосування ст.71 КК України.
Іншими доводами апеляційна скарга ОСОБА_8 не обґрунтована.
З огляду на викладене та встановлене підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання суд апеляційної інстанції не вбачає, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2022 стосовно ОСОБА_8 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Верховного суду, а особою, яка утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4