Єдиний унікальний номер судової справи 201/4723/22
Номер провадження 1-кп/201/679/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18- а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000406 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.08.2001 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 29.05.2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 13.04.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 8 днів;
- 28.09.2005 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого 07.02.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 26 днів;
- 12.01.2009 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого 18.10.2012 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;
- 25.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком три роки; вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року вирок Жовтневого районного суду від 25.10.2017 року скасовано та призначено покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком три роки; постановою Верховного суду України від 25.10.2018 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року змінено в частині зарахування строку відбування покарання у строк попереднього ув`язнення, в іншій частині вирок залишено без змін,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2022 року приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_6 перебував на сходовому майданчику 9 поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 в ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Так, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно правою рукою зжатою в кулак наніс один удар в область лівого ока потерпілого, два удари в область носу зліва, один удар в область лобу зліва, лівою рукою зжатою в кулак наніс один удар в область правого ока потерпілого.

Після чого, конфлікт продовжився на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 маючи умисел на продовження нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому лівою рукою наніс однин удар по правій кисті потерпілого, коли потерпілий захищався прикриваючись руками, правою рукою зжатою в кулак наніс потерпілому один удар в область лобу зліва, правою ногою наніс один удар в область грудної клітини зліва та один удар правою ногою в область грудної клітини ближче до ребр праворуч, після чого ОСОБА_6 , схопив за шию праворуч потерпілого та правою рукою зжатою в кулак наніс один удар в область лівого ліктю потерпілого та один удар в область лівої щоки , лівою рукою зжатою в кулак наніс один удар в область лівого вуха та носу праворуч. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та внутрішньо-шкіряних крововиливів на голові, обличчі та шиї - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21) та тілесні ушкодження в області грудної клітини, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді синців, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів (як кожне окремо) відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю і не оспорював обставини скоєння ним злочину, викладені в обвинувальному акті. Суду показав, що потерпілий ОСОБА_4 є його сусідом, з яким у нього останнім часом склалися напружені відносини на побутовому ґрунті . 08 травня 2022 року приблизно о 18 годині 20 хвилин до нього прийшов потерпілий ОСОБА_4 , з яким у нього на сходовому майданчику у під`їзді їх будинку виник словесний конфлікт, в ході якого він умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а саме, наніс потерпілому руками, зжатими в кулак, удари в область лівого та правого ока, в область носу, лобу, по правій кисті потерпілого, в область лівого ліктю, лівої щоки, в область лівого вуха, а також наніс потерпілому удари правою ногою в область грудної клітини. Після чого, конфлікт закінчився. В подальшому потерпілий звернувся до поліції. Зазначив, що легкі тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, були спричинені ним. При цьому, обвинувачений не оспорював ні обставини скоєння ним проступку, що інкримінуються, ні кількість ударів нанесених потерпілому, ні їх локалізацію, ні ступень тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень. А також стверджував, що перед судовим засіданням він вибачився перед потерпілим. У скоєному щиро розкаявся, просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор, захисник та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_6 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і ОСОБА_6 винний у його вчиненні, так як він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_6 має неповну середню освіту, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, у тому числі, за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, насамперед, виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує покарання останнього, наведену вище, та приходить до переконання, що останньому має бути призначено покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 у їх сукупності, враховуючи, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Разом із цим, суд не може погодитися із запропонованим стороною захисту видом покарання у вигляді штрафу з тих підстав, що на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно працевлаштований і має постійне джерело доходу, яке б дозволило останньому відбути саме таке покарання, стороною захисту не надано жодних належних доказів.

При цьому, посилання сторони захисту на те, що останній нібито має постійний дохід, суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження цього факту захисником обвинуваченого надано лише скріншот з екрану мобільного телефону у вигляді виписки про рух коштів по банківській картці, який не є належним доказом отримання ОСОБА_6 доходу, адже, із вказаного скріншоту не можливо дійти висновку про належність вказаної банківської картки саме обвинуваченому.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження,у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-DVD-R диск марки «Verbatim» 16х4,7 Gb з відеозаписом подій, що відбувалися 08.05.2022 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000406 необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-DVD-R диск марки «Verbatim» 16х4,7 Gb з відеозаписом подій, що відбувалися 08.05.2022 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000406 необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1