Справа № 484/4999/13-к
Провадження № 1-в/484/140/22 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.03.2013 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364 КК України, про зняття судимості, -
ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2022 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 про зняття з нього судимості. В обґрунтування клопотання, вказуючи на наявність підстав для зняття судимості, захисник зазначив, що 05.12.2013 року вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 364 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки з позбавленням спеціального звання капітан міліції.
Згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 12.03.2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2013 року було змінено в частині правової кваліфікації, в іншій частині вирок залишено без змін.
Таким чином вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2013 року набрав законної сили 12.03.2014 року.
Призначене покарання ОСОБА_4 відбував в ДУ «Менська виправна колонія № 91».
Ухвалою Менського районного суду Чернівецької області від 17.07.2014 року ОСОБА_4 скорочено невідбуту частину покарання на половину, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
29.07.2015 року ухвалою Менського районного суду Чернігівської області покарання за вироком відносно ОСОБА_4 було замінено на невідбутий строк покарання згідно ст. 82 КК України на 1 рік 6 місяців 2 дні виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20% заробітку.
06.08.2015 року ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі.
Перебував на обліку щодо покарання у виді виправних робіт у Первомайському РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 28.09.2015 року по 05.04.2017 року, знятий з обліку 05.04.2017 року по відбуттю строку покарання.
Перебував на обліку щодо покарання у виді позбавлення права займати посади в правоохоронних органах у Первомайському РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 28.09.2015 року по 07.08.2018 року, знятий з обліку 07.08.2018 року по відбуттю строку покарання.
Весь час після звільнення ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою. Виключно позитивно характеризується за місцем проживання, являється порядним сім`янином, не порушує ніякий закон, не зловживає алкогольними напоями.
З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, а саме з 09.03.2022 року згідно наказу № 32 від 09.03.2022 року ОСОБА_4 призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до службової характеристики від 15.07.2022 року рядовий ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивного боку. До виконання своїх службових обов`язків відноситься відмінно. В професійному відношенні підготовлений на високому рівні. Працює над підвищенням свого професійного рівня. Дисциплінований, принциповий, завжди вчасно виконує свої функціональні обов`язки, не потребує стороннього контролю з боку командирів.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-000208730 від 15.08.2022 року ОСОБА_4 є особою, яку 12.03.2014 року Апеляційним судом Миколаївської області засуджено за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки та штрафом у розмірі 5100 грн. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.07.2014 року невідбуту частину покарання скорочено на 1/2. Звільнено 06.08.2015 року ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29.07.2015 року на підставі ст. 82 КК України, п.3 ч.1 ст. 539 КПК України із заміною невідбутої частини покарання на 1 рік 6 місяців 2 дні виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно ч. 1 ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Згідно п.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Таким чином, на момент подання вказаного клопотання сплило більше половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 цього Кодексу.
Крім цього, ОСОБА_4 за цей час повністю усвідомив свою вину, став на шлях виправлення, що підтверджується наданими характеристиками, після звільнення з місць позбавлення волі ніяких порушень законодавства не допускав.
Більш того, ОСОБА_4 наразі проходить військову службу в лавах ЗС України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримали, вважаючи, що засуджений має право на дострокове зняття судимості.
Прокурор проти задоволення даного клопотання не заперечував.
Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Обставини щодо засудження ОСОБА_4 та відбування покарання за вироком, про які зазначено вище, повністю підтверджуються матеріалами кримінальної справи та матеріалами, доданими до клопотання.
Відповідно до ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Згідно з положеннями ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України злочин, за який був засуджений ОСОБА_4 до позбавлення волі, ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким і умисним.
Частиною 2 статті 91 КК України передбачено, що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 91 КК України у редакції від 05.04.2001 № 2341-III, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 злочину, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш, як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється КПК України.
Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14.10.2014, який набрав чинності 25.01.2015, ст. 91 КК України після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини».
Порівняльний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що внесені Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14.10.2014 зміни до ст. 91 КК України погіршують становище засудженого, оскільки ними введено заборону на зняття судимості у випадках засудження особи за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положеннями ст. 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що засуджений вчинив злочин до набрання чинності редакцією ст. 91 КК України, зміненої Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року, з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК України, вказаний закон не має зворотної дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, а також те, що з 07.08.2018 року, а саме з дня відбуття додаткового покарання за вироком, минуло понад три роки, а отже більше половини строку погашення судимості за тяжкий злочин, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо зняти судимість в разі наявності на те підстав.
Такі підстави на переконання суду безумовно мають місце з огляду на надані суду позитивні характеристики з місця проживання та проходження військової служби.
За наведеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника засудженого та зняти судимість з ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтею 538 КПК України, статтями 89, 91 КК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Зняти судимість з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2013 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 12.03.2014 року.
Поновити ОСОБА_4 позбавлене за вироком суду спеціальне звання капітан міліції.
Зобов`язати Департамент інформатизації МВС України внести відповідні зміни до інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: