Справа № 467/644/22
Провадження № 1-в/467/131/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з державною установою «Арбузинська виправна колонія (№ 83)»,
захисника ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 травня 2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2015 року
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2022 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, надав пояснення, що він понад один рік працював на виробництві колонії токарем без офіційного працевлаштування, виконує за проханням адміністрації установи роботи по електроустаткуванню, одружений з жінкою, яка є матір`ю п`ятьох дітей.
Захисник ОСОБА_4 клопотання засудженого ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі, зазначив, що засуджений зробив для себе належні висновки під час відбуття покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки протягом всього періоду відбування покарання не був працевлаштованим, має непогашені стягнення, заохочень не мав, задовільно характеризується за місцем відбуття покарання.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2015 року.
Початок строку відбуття покарання: 04 січня 2018 року. Кінець строку: 04 січня 2023 року.
З досліджених матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 04 січня 2018 року.
Під час тримання у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
З 24.01.2018 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» Миколаївської області.
Під час відбування покарання засуджений залучався до робіт з благоустрою установи, прилеглої до неї території в період з червня по серпень 2022 року, про що свідчить довідка установи відбування покарання від 02 вересня 2022 року за № 414.
Згідно довідки, наданої Державною установою «Арбузинська виправна колонія №83» від 02 вересня 2022 року №415, засуджений станом на 02 вересня 2022 року не працевлаштований.
Відповідно наданої ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» характеристики від 02 вересня 2022 року засуджений характеризується як такий, що не працевлаштований. Згідно ч.5 ст.118 КВК України періодично залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов. За весь час відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, останнє стягнення - 24 червня 2022 року у виді догани. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених предметів та порушенні розпорядку дня. На даний час стягнення частково погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку завжди утримує у чистоті та порядку. Завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до майна установи і предметів якими користується у побуті та при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст.127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Залучений до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».
Відповідно до характеристик від 14 липня 2020 року та 14 травня 2021 року засуджений характеризується як такий, що згідно ч.1 ст.118 КВК України мав працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користувався. Бажання працювати не висловлював. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагував. Не виконував роботи із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.
Згідно витягу з протоколу № 15 засідання комісії від 14 липня 2020 року з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на засудженого ОСОБА_3 комісією було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Як слідує із даних із витягу з протоколу № 10 засідання комісії від 14 травня 2021 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 комісією в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
На підставі викладеного, з урахуванням характеристик на засудженого протягом всього періоду відбування покарання, через непрацевлаштованість останнього протягом всього періоду відбування покарання, наявність непогашених дисциплінарних стягнень, відсутність заохочень, нетривалість часу залучення до виконання робіт з благоустрою, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений 14 вересня 2022 року о 8 годині.

Суддя ОСОБА_1