ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7114/22 Номер провадження 11-сс/814/1010/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0002349 від 26.07.2022 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 серпня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Чкаловка Чугуївського району Харківської області, громадянину України, не одруженому, не працюючому, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , судимому,
підозрюваному за ч.4 ст. 187 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 26.07.2022 до 24.09.2022.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він25.07.2022 приблизно у період часу з 22 годині 00 хвилин по 23 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, разом із своїми товаришами ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , перебували поблизу дитячого майданчика напроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , де відпочивали раніше їм незнайомі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та раніше знайомий ОСОБА_13 .

Надалі ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, оцінивши обстановку, яка склалася, сприятливою для вчинення кримінального правопорушення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок злочинної діяльності, маючи спільний прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків розподіливши між собою ролі, підійшли до ОСОБА_11 та почали наносити в хаотичному порядку почергово удари руками та ногами взутими у кросівки по голові, тулубу, по верхніх та нижніх кінцівках тіла ОСОБА_11 в загальній кількості не більше 50 ударів після отримання яких останній втратив свідомість на деякий час. У подальшому, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_11 та тим фактом, що він не зможе чинити спротив незаконним діям ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та неповнолітнього ОСОБА_10 , незаконно заволоділи мобільним телефоном ТМ «XiaomiRedmi 6А», що належить потерпілому ОСОБА_11 , вартість якого наразі встановлюється.
Після цього, неповнолітній ОСОБА_10 продовжуючи спільний злочинний намір підійшов до ОСОБА_14 , яка сиділа на лавочці тримаючи в руках належний їй мобільний телефон ТМ «XiaomiRedmi 9А» вартість якого на теперішній час встановлюється та безпідставно наніс один удар правою ногою взутою у кросівок в ліву частину обличчя ОСОБА_12 . В результаті отриманого удару потерпіла була дезорієнтована та впустила належний їй мобільний телефон, яким одразу ж незаконно заволодів неповнолітній ОСОБА_10 підійнявши з землі.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру ОСОБА_15 разом із неповнолітнім ОСОБА_10 побачивши на місці події ОСОБА_13 , який намагався врегулювати конфлікт, підійшли до нього впритул та у свою чергу ОСОБА_8 наніс почергово три удари кулаком правої руки в праву частину обличчя ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_8 схопивши ОСОБА_13 за корпус тіла здійснив кидок через стегно на землю, а саме в цей час неповнолітній ОСОБА_10 вихопив з правої руки потерпілого ОСОБА_13 належний йому мобільний телефон ТМ «RedmiNote 7» вартість якого на теперішній час встановлюється.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_13 опинився в положенні лежачи на лівому боці на землі, а неповнолітній ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжили свої протиправні дії, а саме почергово в хаотичному порядку наносили удари двома ногами взутими у кросівки по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках тіла ОСОБА_13 в загальній кількості не більше 40 ударів.
Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що їх злочинні дії можуть бути помічені іншими особами, та розуміючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій з місця вчинення кримінального правопорушення разом з майном потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зникли, звернувши його на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка на даний час встановлюється.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за передньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
28.07.2022 старшим слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким, та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього врахував дані щодо підозрюваного. Тому дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
На ухвалу суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що суд обираючи тримання під вартою не врахував вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання та відсутність судимостей.
Вважає, що вказані у клопотанні ризики не підтверджуються, так як ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджає досудовому розслідуванню.
Зазначає, що ОСОБА_8 завдавав тілесні ушкодження у зв`язку з виниклим конфліктом, а не з метою заволодіння чужим майном. Самим майном ОСОБА_8 не заволодівав та не розпоряджався ним.
Інші учасники ухвалу не оскаржували.
Заслухавши доповідача, захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
На підставі ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри є непереконливими.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані відображені в заявах потерпілих про вчинення кримінального правопорушення, протоколах допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також свідка ОСОБА_16 та інших матеріалів досудового розслідування, які додані до клопотання.
Більше того, обґрунтованість підозри підтверджують показаннями самого підозрюваного, який не спростовує сам факт події.
Твердження захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , колегією суддів на даному етапі не вирішується, оскільки під час досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати такі питання, так як вказане повинно оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Більше того, досудове розслідування не завершено та слідчий чи прокурор можуть змінити кваліфікацію злочину відповідно до встановлених обставин.
Також слідчий суддя, всупереч доводам захисника, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 цього Кодексу, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази.
Про наявність вказаних ризиків свідчить те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, злочин вчинив за попередньою змовою групою осіб, не має законного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків.
Тому слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Будь-яких даних про неможливість ОСОБА_8 перебувати під вартою через стан здоров`я матеріали провадження не містять та стороною захисту не надано.
Колегія суддів враховує наявність у підозрюваного постійного місця проживання, проте вказані обставини не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу менш суворого, ніж обраний слідчим суддею.
Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
З огляду на вказане, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_17