Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1179/22
Провадження № 1-кп/553/250/2022
У Х В А Л А

Іменем України

21.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Ткачука Ю.А.

за участю секретаря Козицького Т.Л.

прокурора Джура О.В.

захисника Євстігнєєва В.Г.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/250/2022 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та можуть реально настати, якщо запобіжний захід змінити - підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, яке на підставі ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, вказане може спонукати ОСОБА_1 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від суду. Також, ОСОБА_1 може здійснювати тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, та просив відмовити в його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав думку захисника.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено той факт, що ризики визначені ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, та те, що інший, більш м`який запобіжний захід, наразі є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 26.07.2022 року обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.09.2022 року.

Підготовче судове засідання призначене на 21.09.2022 року має бути відкладене.

Таким чином строк тримання обвинуваченого під вартою має сплинути до завершення судового провадження.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки вважає, що обвинувачений, не перебуваючи під вартою, може переховуватись від суду, оскільки він неодружений, дітей на утриманні не має, тобто, на думку суду, не має міцних соціальних зв`язків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює та не має постійного місця проживання.

Суд враховує ризики, раніше враховані судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінились та ризики не зменшились.

На підставі викладеного, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам та не зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 27, 314 - 317, 369 - 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 продовжити строком на 60 днів, тобто по 19 листопада 2022 року, включно.

Відкласти судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченю ОСОБА_1 на 13-00 годину 11.10.2022 року та провести його в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Зобов`язати ДУ "Харківський слідчий ізолятор" забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.10.2022 та працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. А. Ткачук