В И Р О К

іменем України

Справа №377/725/21

Провадження №1-кп/377/5/22

23 вересня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретарів судового засідання - Щуковської А.М., Ричок Х.В., Носенко І.В., Гаєвої К.Г.,

прокурора Младаневич З.О.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів: Бублія С.М., Качан С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000419 від 16 листопада 2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, учня Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» м. Чернігова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за наступних обставин.

14 листопада 2021 року близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи в громадському місці, а саме поряд з центральним входом до приміщення супермаркету «Продукти - 423» ТОВ «АТБ - маркет», розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, будинок № 2, спілкуючись з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_1 , використовуючи надуманий привід, а саме відмову ОСОБА_1 дати йому цигарку, висловлену в нецензурній формі, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи існуючими у суспільстві правилами поведінки, наніс ОСОБА_1 почергово один удар кулаком лівої руки в область обличчя, один удар кулаком правої руки в область грудної клітки та один удар кулаком лівої руки в область обличчя, від яких останній не втримав рівновагу та впав на асфальтне покриття.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколо-орбітальній ділянці, синця на переніссі зліва, перелому кісток спинки носа без зміщення, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна в задній частині лівої тім`яної ділянки голови, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність ОСОБА_2 за цей кримінальний проступок передбачена частиною 1 статті 296 КК України, за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, визнав повністю. Суду показав, що 14 листопада 2021 року приблизно о 21 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до магазину «АТБ». В той час біля магазину «АТБ» стояв раніше незнайомий потерпілий ОСОБА_1 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 . Чоловік на ім`я ОСОБА_6 пішов до магазину «АТБ», за ним до магазину пішов ОСОБА_7 . Після цього потерпілий підійшов до них із ОСОБА_5 та почав нерозбірливо говорити і виражатися нецензурною лайкою в їх бік. В зв`язку з чим він виставив руку вперед та попросив потерпілого відійти від нього і тримати дистанцію. Потерпілий відійшов. В цей час до магазину «АТБ» прийшли його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Він підійшов до них та запитав у ОСОБА_10 чи є в нього цигарки, на що ОСОБА_11 відповів, що немає, і запропонував спитати цигарки у потерпілого. Через декілька хвилин до них підійшов ОСОБА_7 , якого він попросив здійснити відеозйомку його спілкування з потерпілим за допомогою мобільного телефону. Після цього він підійшов до потерпілого ОСОБА_1 , який стояв біля магазину «АТБ», та запитав, чи є в нього цигарки. На його запитання потерпілий відповів запитанням про те, чи він йому зобов`язаний їх надавати і висловився на його адресу нецензурною лайкою. Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився дати йому цигарку, висловлюючись в нецензурній формі, він наніс потерпілому три удари кулаками лівої та правої руки в обличчя і грудну клітку, внаслідок чого потерпілий впав, а він разом зі своїми друзями пішов в бік магазину «Союз». В скоєному щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілого.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, підтверджується даними, отриманими із показань потерпілого, показань свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що 14 листопада 2021 року приблизно о 21 годині, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_6 прийшов до магазину «АТБ», щоб купити цигарки. Придбавши цигарки, він вийшов з магазину та присів, щоб відпочити. В цей час до нього підійшли два підлітки, один з яких був обвинувачений ОСОБА_12 , який попросив у нього цигарки. Побачивши, що обвинувачений є неповнолітнім, він запитав у нього про те, чи зобов`язаний йому надавати цигарки та висловився на його адресу нецензурними словами. Після чого ОСОБА_12 наніс йому два удари кулаком в обличчя та один в грудну клітку. Від отриманих ударів він втратив свідомість та впав. Інших подій того вечора він не пам`ятає. На наступний день вранці, коли він прокинувся вдома, у нього дуже боліла голова, набрякло праве око та не відкривалось, ніс був зламаний та хрустів, було дуже важко вставати. 15 листопада 2021 року він пішов до поліції та написав заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Цього ж дня він також побачив відео з його побиттям, яке було викладено в мережу Інтернет. Розмір моральної шкоди, заявленої в позові, обумовлений його стражданнями від фізичного болю, який він переніс внаслідок нанесення тілесних ушкоджень, поганим самопочуттям, а також моральними стражданнями, які принесло йому розповсюдження відео з його побиттям в мережі Інтернет, оскільки вказане відео побачили його родичі, друзі та знайомі, від чого йому було дуже соромно.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 14 листопада 2021 року, приблизно о 19-20 годині, він разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_14 знаходилися біля магазину «АТБ». Біля магазину знаходилося також двоє чоловіків в стані алкогольного сп`яніння, один з яких був потерпілий. Потерпілий підійшов до ОСОБА_15 та почав нерозбірливо говорити, в зв`язку з чим ОСОБА_16 попросив, щоб він не підходив до нього та тримав дистанцію. Після цього він пішов до магазину «АТБ» та перебував там приблизно 7-10 хвилин, тому не бачив, що відбувалося далі. Коли він вийшов з магазину, то підійшов до своїх друзів. Через деякий час він побачив, що ОСОБА_16 пішов привітатися зі своїми знайомими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , він також пішов за ним та привітався з цими хлопцями. В цей час ОСОБА_12 направився до потерпілого, який знаходився біля магазину «АТБ», та попросив його дістати мобільний телефон і здійснити відеозйомку, мету відеозйомки він йому не повідомив. Він дістав телефон та знімав все, що відбувалося між потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим. Він бачив, як ОСОБА_12 підійшов до потерпілого та спитав про те, чи є в нього цигарки, на що потерпілий запитав у нього чи він йому зобов`язаний їх надавати та висловився в його бік нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_12 наніс потерпілому два удари кулаками в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав, а вони пішли в бік магазину «Союз». Відео, яке він зняв, вони переглядали разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 . Потім він поділився даним відео з ОСОБА_20 в Інстаграмі, в особистих повідомленнях. ОСОБА_21 він переслав дане відео на його прохання, ввечері, приблизно через 1-2 години після даного інциденту. Даним відео ОСОБА_22 поділився з ОСОБА_23 , який розмістив це відео у телеграм каналі, після чого дане відео розійшлось по іншим месенджерам. На наступний день після даної події він видалив вказане відео зі свого телефону.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що в листопаді 2021 року, приблизно о 20 годині, він разом зі своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_14 підійшли до магазину «АТБ». ОСОБА_7 пішов до магазину, а вони з ОСОБА_25 залишилися стояти біля магазину. В цей час до них підійшов потерпілий, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, з ним був чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий намагався з ними говорити, на що ОСОБА_16 простягнув руку та сказав йому, аби той тримав дистанцію. Після цього потерпілий відійшов від них. Коли ОСОБА_7 вийшов з магазину «АТБ», то ОСОБА_12 йому сказав, щоб той здійснював відеозйомку за допомогою мобільного телефону. Він бачив, як потерпілий підійшов до магазину «АТБ» і сів біля перил, в цей час до нього підійшов ОСОБА_12 , але він відвернувся та не бачив, що саме відбувається. Згодом повернувши голову, він побачив, що потерпілий вже лежить на асфальті. Розмову потерпілого з ОСОБА_25 він не чув, момент нанесення ударів ОСОБА_25 потерпілому він не бачив.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що 14 листопада 2021 року, приблизно о 21-22 годині, він разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_18 підійшли до магазину «АТБ». Біля магазину «АТБ» він побачив ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які підійшли до них. ОСОБА_12 попросив у нього цигарку, однак він йому відмовив, бо у нього не було цигарок, тоді ОСОБА_16 сказав, що у потерпілого можуть бути цигарки. Після цього ОСОБА_12 підійшов до потерпілого та попросив у нього цигарку, на що потерпілий відповів запитанням про те, чи він йому зобов`язаний їх надавати і висловився на його адресу нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_12 наніс потерпілому три удари в обличчя, після чого потерпілий впав, а ОСОБА_12 з ОСОБА_4 пішли в бік магазину «Союз». Він разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_18 підійшли до потерпілого та надали йому вологі серветки, оскільки у потерпілого після ударів була кров біля ока. Після цього вони зайшли до магазину «АТБ», вийшовши з якого побачили, що потерпілого вже не було біля магазину.

Свідок ОСОБА_30 суду показав, що в листопаді 2021 року, приблизно о 22 годині, він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_27 підійшли до магазину «АТБ». До них підійшов ОСОБА_12 та попросив цигарку. Вони відповіли, що в них немає цигарок. Після того, як вони відмовили ОСОБА_31 у наданні цигарки, він розвернувся та пішов в сторону потерпілого. В цей час до них підійшов ОСОБА_7 , який тримав в руках мобільний телефон. На його запитання ОСОБА_32 навіщо йому телефон, останній в розмові обмовився, що ОСОБА_12 просив його здійснити відеозйомку. Вказана розмова між ними відбулася до моменту нанесення ударів ОСОБА_25 потерпілому. Він бачив, як ОСОБА_12 , підійшовши до потерпілого, спитав чи є у нього цигарки. На його запитання потерпілий відповів запитанням про те, чи він йому зобов`язаний їх надавати та висловився на його адресу нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_16 наніс потерпілому три удари кулаками рук в обличчя, і він впав. Після цього ОСОБА_12 з ОСОБА_4 пішли, а він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_27 направилися до магазину АТБ. Перед тим, як піти до магазину, вони підійшли до потерпілого підняли його та надали вологі серветки.

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що він в 2021 році, точної дати та часу не пам`ятає, біля магазину «АТБ» зустрів потерпілого ОСОБА_1 , який знаходився біля входу, і біля нього стояли троє хлопців. Він підійшов та попросив хлопців, щоб вони не чіпали потерпілого. Після цього він пішов до магазину «АТБ». Вийшовши з магазину, він бачив, як потерпілий сидів біля магазину, проте нанесення тілесних ушкоджень потерпілому він не бачив.

Експерт ОСОБА_34 суду показав, що 16 листопада 2021 року він проводив судово-медичну експертизу громадянина ОСОБА_1 на підставі постанови дізнавача СД Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Перед проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_1 не надавав йому рентгенівські знімки та амбулаторну картку, оскільки на той момент у нього їх не було. Об`єктивних обставин, які б давали йому беззаперечне право надавати направлення потерпілому на рентгенологічний знімок носа, у нього не було, тому що показань для проведення рентгенологічного дослідження, таких як, кровотеча та інші, не зазначалось на той період. Висновок експерта № 19-осв є об`єктивним, складений відповідно до його знань, обставин, наданих даних та тілесних ушкоджень, пред`явлених йому потерпілим. Тілесні ушкодження, виявлені на обличчі у потерпілого, утворилися внаслідок дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук. Дані тілесні ушкодження не могли утворитися від неодноразових падінь. Під час проведення судово-медичної експертизи візуально визначити чи був перелом носа можливо лише в тому випадку, якщо б у потерпілого була відкрита рана на переніссі або коли було б видно відломи. Без спеціальних методів дослідження визначити чи був перелом носа у потерпілого, було неможливо. Судово-медичний експерт не може робити висновок про перелом носа без рентгенограми та огляду лікаря, крім випадків, коли є відкритий перелом носа. Судово-медичних даних, які дозволяли йому відповісти, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, утворились в іншу дату, а не 14 листопада 2021 року, у нього були відсутні.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є одинокою матір`ю та самостійно утримує і виховує сім неповнолітніх дітей. Між членами родини в них склалися добрі стосунки. Вона не працює, оскільки доглядає за неповнолітніми дітьми. Доглядати за дітьми їй допомагає ОСОБА_16 . Конфліктних ситуацій у ОСОБА_21 як з братами та сестрами, так і в школі з однокласниками, не виникало. ОСОБА_16 навчається з 01 вересня 2022 року у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернігівський професійний будівельний ліцей» м. Чернігова, свого доходу немає, будь-якого-майна у власності також він немає. Ілля дуже шкодує про вчинення кримінального правопорушення і щиро розкаюється.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, уповноважений представник підрозділу Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області в судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, що не є перешкодою для їх проведення згідно з частиною 3 статті 327, статтею 496 КПК України.

Крім доказів, отриманих з показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується також даними, що зафіксовані у документах, відеозаписах, речових доказах, досліджених в судовому засіданні, а саме:

- даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15 листопада 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про те, що 14 листопада 2021 року о 21 годині 20 хвилин, перебуваючи біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Славутич, Центральна площа, невідома особа заподіяла йому тілесні ушкодження, а саме: наніс удари кулаками правої руки та лівої руки в обличчя ( а. к. п. 113);

- даними, що містяться у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000419, відповідно до якого 16 листопада 2021 року було внесено відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України; ( а. к. п. 102-103);

- даними, які містяться на диску DVD-R з відеозаписом з камери міської системи відеоспостереження «Безпечне місто», яка охоплює територію центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет», за період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин 14.11.2021, переглядом якого встановлено, що відеокамера спрямована на центральний вхід до приміщення супермаркету «Продути- 423» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, 2. В лівому нижньому куті відеозапису зображено наступну інформацію: «АТВ_1831-2056». На 00:00 хвилині відеозапису видно, що поряд зі сходами до приміщення супермаркету «Продукти-423» ТОВ «АТБ-маркет» знаходяться, як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_35 та потерпілий ОСОБА_36 . Потерпілий ОСОБА_36 знаходиться в положенні сидячи на бетонному покритті поряд з пандусом, біля якого розташовані перила синього кольору. В подальшому на 00:12 хвилині відеозапису потерпілий піднявся на ноги та почав підходити до вищевказаних осіб, які знаходяться одразу поруч з ним праворуч. На відеозаписі зафіксовано, що потерпілий має нестійку ходу. Зі змісту відеозапису вбачається, що потерпілий веде діалог з вищевказаними особами до 01:03 хвилини відеозапису. В подальшому на 01:03 хвилині потерпілий розпочинає рух назад не повертаючись, обвинувачений починає йти до нього. На 01:08 хвилині відеозапису потерпілий підходить до перил пандусу та хапає його своєю правою рукою, а обвинувачений стає навпроти нього. В подальшому на 01:09 хвилині відеозапису потерпілий намагається наблизитись до обвинуваченого та відходить знову до перил. На 01:24 хвилині відеозапису потерпілий починає рух назад, де зупиняється між першою та другою металевою палицею між перилами. На 01:26 хвилині відеозапису зафіксовано, як обвинувачений наносить потерпілому два удари кулаками обох рук в область обличчя та один удар в область грудної клітки, від чого він втрачає рівновагу та падає на асфальтне покриття на лівий бік. В подальшому на 01:31 хвилині відеозапису обвинувачений після нанесення потерпілому ударів покидає вказане місце в напрямку Центральної площа міста Славутича, а ОСОБА_7 йде слідом за ним (а. к. п. 115);

- даними, які містяться у протоколі огляду речей і документів від 16 листопада 2021 року з ілюстративними таблицями до нього, згідно з яким дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за участі свідка ОСОБА_26 оглянуто компакт-диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB, 120 min, 16 х., з відеозаписом «ATB_1831-2056», тривалістю 02 хвилини 19 секунд (а. к. п. 116-122);

- даними, які містяться у постанові про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 16 листопада 2021 року, відповідно до якої цифровий носій по типу оптичний диск DVD-R формату з відеозаписом камери міської системи відеоспостереження «Безпечне місто», яка охоплює територію центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет» за період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин за 14 листопада 2021 року - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000419 від 16.11.2021 та визначено зберігати його у матеріалах даного кримінального провадження(а. к. п. 123);

- даними, які містяться на диску DVD+R «VIDEX»з відеозаписом з соціальної мережі «Facebook», спільнота «Славутич Online», переглядом якого встановлено, що біля центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет» обвинувачений ОСОБА_2 підійшов до потерпілого ОСОБА_1 та в присутності інших осіб, які знаходились біля магазину, наніс йому три удари кулаками лівої та правої рук в обличчя та грудну клітку, від чого потерпілий впав на асфальтне покриття на лівий бік (а. к. п. 128).

- даними, які містяться у протоколі огляду речей і документів від 16 листопада 2021 року, з ілюстративними таблицями до нього, згідно з яким дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області оглянуто сторінку групи «Славутич Online», яка розміщена на веб-сайті соціальної мережі «Facebook», зокрема, відеозапис з рекламним написом «RAGNARECK PRIVET» (а. к. п. 124-127);

- даними, які містяться у постанові про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 16 листопада 2021 року, відповідно до якої оптичний носій компакт диск DVD-R формату, марки «Videx», об`ємом 4,7 GB, 120 min, з відеозаписом події кримінального правопорушення, тривалістю 32 секунди, який був розміщений на веб-сайті соціальної мережі «Facebook», сторінки групи «Славутич Online» - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000419 від 16.11.2021 та визначено його зберігання в матеріалах даного кримінального провадження (а. к. п. 129);

- даними, які містяться у висновку експерта Славутицького відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 19-осв від 16.11.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколо-орбітальній ділянці, синця на переніссі зліва та садна в задній частині лівої тім`яної ділянки голови. Виявлені тілесні ушкодження утворились від не менш як 3-х (трьох) дій тупим (ми) предметом (ми), за механізмом удару та тертя, по строку утворення можуть відповідати 14.11.2021, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відповідно пунктів 2.3.1; 2.3.2 б та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись при неодноразовому падінні та ударів об тупі предмети, але могли утворитись за механізмом вказаним ОСОБА_1 , тобто синці обличчя могли утворитись від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук нападника, з наступним падінням та ударом лівою тім`яною ділянкою голови об асфальтобетонне покриття з утворенням садна голови ( а. к. п. 130-132);

- даними, які містяться у висновку експерта Славутицького відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 04-мс (експертиза за матеріалами справи, додаткова до «Висновку експерта» № 19-осв від 16.11.2021), за результатами проведення судово-медичної експертизи в період з 21.02.2022 по 22.02.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із врахуванням додатково наданих медичних документів (опису рентгенівського знімка № 7917 від 18.11.2021 та даних амбулаторної картки) мали місце тілесні ушкодження у вигляді - синця в правій навколо-орбітальній ділянці, синця на переніссі зліва перелому кісток спинки носа без зміщення; - садна в задній частині лівої тім`яної ділянки голови. Дані тілесні ушкодження утворились від не менш як 3-х (трьох) дій тупим (ми) предметом (ми), за механізмом удару та тертя, по строку утворення всі можуть відповідати 14.11.2021, та відносяться - синець в правій навколо-орбітальній ділянці, синець на переніссі зліва та перелом кісток спинки носа без зміщення (в комплексі) - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно пунктів 2.3.1; 2.3.2 та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»; - садно в задній частині лівої тім`яної ділянки голови - до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відповідно пунктів 2.3.1; 2.3.2 б та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_1 , а саме синці обличчя та перелом кісток спинки носа могли утворитись у зазначений в ухвалі суду строк (14.11.2021) від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук нападника, за наступним падінням та ударом лівою тім`яною ділянкою голови об тверду поверхню з утворенням садна голови ( а. к. п. 156-159).

Вислухавши показання обвинуваченого, в яких він визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, показання потерпілого, свідків, пояснення законного представника обвинуваченого, дослідивши документи, відеозаписи, речові докази, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, поза розумним сумнівом, та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_37 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Як вбачається з положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» (далі - Постанова № 10 від 22.12.2006) дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Зі змісту п. 5 Постанови № 10 від 22.12.2006 випливає, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Постановою ВСУ від 04 жовтня 2012 року у справі № 5-17кс 12 визначено, що об`єктом захисту норм статті 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Як встановлено судом та вбачається з показань потерпілого, свідків, інших доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, у тому числі, з безпосередньо дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камери міської системи відеоспостереження «Безпечне місто», яка охоплює територію центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет», обвинуваченим були нанесені тілесні ушкодження потерпілому біля центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет» в період часу з 21 години до 21 години 30 хвилин, коли вказаний супермаркет був відкритий, тому, крім обвинуваченого та потерпілого, знаходилися інші особи. Крім того, на відеозапису видно, як заходили до супермаркету та виходили з нього покупці.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_2 усвідомлював, що знаходиться в громадському місці.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_37 , демонструючи особливу зухвалість, здійснюючи активні дії у вигляді нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, саме з мотивів явної неповаги до суспільства, посягнувши на відносини, що склались у суспільстві, маючи на меті показати свою ніби вищість (винятковість) над потерпілим, пов`язану з неповагою до цієї особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, проявивши зневагу до правових норм, моральних засад та етичних правил, усталених правил співжиття. При цьому, обвинувачений ОСОБА_2 використав нікчемний привід, а саме відмову ОСОБА_1 дати йому цигарку, висловлену в нецензурній формі, оскільки особистих неприязних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до нанесення тілесних ушкоджень не виникало.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд бере до уваги, що він вперше вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий (а. к. п. 141), має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 та 5 братами і 2 сестрами (а. к. п. 61), на обліку у лікаря нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває (а. к. п. 133). Обвинувачений є учнем Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» м. Чернігова (а. к. п. 221). Згідно з наказом Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 54 від 14.12.2021 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а. к. п. 59). Відповідно до звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , складеного 20 грудня 2021 року провідним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_38 та затвердженого 20 грудня 2021 року начальником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_39 , ОСОБА_2 є абсолютно здоровою дитиною, відхилень від рівня розвитку немає. Зі слів матері стан його здоров`я задовільний. ОСОБА_12 скромний, веселий, життєрадісний, товариський, наївний, намагається говорити правду, але часто піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує не завжди. Дружні стосунки підтримує з небагатьма учнями класу. Не прагне до лідерства. Зі слів дитини, на вчинення діяння його спровокували ганебними словами. Чим принизили його честь та гідність. Зі слів матері син не схильний до агресивної поведінки, проте вміє за себе постояти. Зі слів ОСОБА_21 він усвідомив свою поведінку і в майбутньому пообіцяв контролювати свою поведінку, емоції та в подальшому не допускати подібних дій. ОСОБА_16 виховується в багатодітній родині. Мати співпрацює з класним керівником, реагує на зауваження, батько записаний у відповідності до частини 1 статті 135 СК України. Стосунки між членами сім`ї доброзичливі, до ОСОБА_21 ставляться з повагою та любов`ю, мати контролює поведінку та дозвілля сина. Зі слів матері, ОСОБА_16 часто їй допомагає по господарству (а. к. п. 55-58). Як вбачається з інформації № 1-26/291, наданої 18 листопада 2021 року Комунальним закладом «Славутицький міський центр соціальних служб» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, родина ОСОБА_3 перебувала на обліку у Славутицькому міському центрі соціальних служб у 2017-2019 роках та повторно з 07 вересня 2021 року по теперішній час, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах по причині малозабезпеченості багатодітної родини (а. к. п. 139). Згідно з характеристикою № 01-40/312, наданою 17 листопада 2021 року Славутицьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за попереднім місцем навчання ОСОБА_2 характеризувався посередньо (а. к. п. 140).

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, передбачене санкцією частини 1 статті 296 КК України, у виді арешту. Вказаний вид покарання може бути застосовано до неповнолітнього обвинуваченого, оскільки він досяг на момент постановлення вироку шістнадцяти років.

При цьому, інші види покарань, зазначені у санкції частини 1 статті 296 КК України, штраф та обмеження волі до обвинуваченого ОСОБА_2 не могли бути застосовані з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 99 КК України та пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» штраф застосовується лише до тих неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 309877138 від 15 вересня 2022 року, права власності та інші речові права на нерухоме майно у ОСОБА_2 відсутні (а. к. п. 222).

Враховуючи, що обвинувачений є учнем Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» м. Чернігова, не має постійної чи тимчасової роботи, самостійний дохід, власні кошти та майно у нього відсутні, то штраф до нього застосований бути не може.

За змістом статті 98 КК України до неповнолітнього обвинуваченого не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, врахувавши об`єктивні чинники, що стосуються тяжкості кримінального правопорушення, особи винного, який є неповнолітнім, раніше не судимим, щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілого, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням статтей 75, 104 КК України, встановленням іспитового строку тривалістю один рік та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Саме іспитовий строк тривалістю один рік з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого, мінімізації повторного вчинення кримінального правопорушення та соціальної реабілітації, спрямованої на розвиток навичок саморегуляції психоемоційних станів, застосування заходів щодо формування готовності дотримуватися соціально прийнятих норм і ненасильницьких моделей поведінки.

Частиною 1 статті 76 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, конструкція зазначеної норми передбачає в обов`язковому порядку у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням покладення на засудженого обов`язків, передбачених у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, передбачені у частині 3 статті 76 КК України.

Таким чином, необхідно покласти на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Потерпілим ОСОБА_1 подано цивільний позов до ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_2 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 50 000 гривень.

Цивільний позов обґрунтований тим, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілому моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, та в порушенні стосунків з оточуючими його людьми. Це пов`язано з тим, що він є тимчасово фізично обмеженою особою, через перелом кісток носу він не може ефективно, як раніше, вирішувати побутові проблеми. Цей факт утворює перешкоди для спілкування зі знайомими, зустрічей з ними. Після вказаного правопорушення з боку ОСОБА_2 , він веде закритий спосіб життя, майже не виходить з дому, у нього погіршився стан здоров`я, погано спить ночами, у зв`язку з переломом кісток носа він погано дихає, у нього стала знижена самооцінка, як особистості, він втратив віру у справедливість. Потерпілий змушений докладати величезні зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин.

Законний представник обвинуваченого цивільний позов потерпілого визнала частково, в розмірі 2 000 гривень.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у статті 16 Цивільного кодексу України.

За змістом пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначення поняття моральної шкоди та способи її відшкодування і визначення розміру наведені у статті 23 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з пунктами 1 і 2 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Обґрунтовуючи заподіяння моральної шкоди, потерпілий в позовній заяві посилається на те, що внаслідок дій обвинуваченого порушилися його нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя. Цей факт утворює перешкоди для спілкування зі знайомими, зустрічей з ними. Через перелом кісток носу він не може ефективно, як раніше, вирішувати побутові проблеми, погано спить ночами та погано дихає. Після вказаного правопорушення з боку ОСОБА_2 , потерпілий веде закритий спосіб життя, майже не виходить з дому, у нього погіршився стан здоров`я, стала знижена самооцінка, як особистості, він втратив віру у справедливість. Крім того, в судовому засіданні потерпілий підтвердив, що він переніс моральні страждання через розповсюдження відео з його побиттям в мережі Інтернет, оскільки вказане відео побачили його родичі, друзі та знайомі, від чого йому було дуже соромно.

Заподіяння моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, оскільки є наслідком його протиправних дій по відношенню до потерпілого.

Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до положень частини 3 статті 23 ЦК України, суд бере до уваги характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, характер душевних страждань внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, перенесеного фізичного болю, час, необхідний для відновлення стану здоров`я, та інших негативних наслідків, що настали, враховує вимоги розумності і справедливості, виходячи з чого вважає обґрунтованим розмір відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 гривень, що не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану моральну шкоду.

В іншій частині позов є необґрунтованим, не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 серпня 2006 року Городищенською сільською радою Рівненського району Рівненської області, копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Городище, Рівненського району, Рівненської області, про що в Книзі реєстрації народжень 29 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Батьком записаний ОСОБА_40 , матір`ю - ОСОБА_3 (а. к. п. 138).

З пояснень законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що вона є одинокою матір`ю, відомості про батька неповнолітнього ОСОБА_2 внесені у свідоцтві про його народження у відповідності до частини 1 статті 135 СК України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_2 є неповнолітнім, у нього на праві власності відсутнє будь-яке майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 309877138 від 15 вересня 2022 року, та відсутні кошти, достатні для відшкодування шкоди, то моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_1 , стягується в повному обсязі з матері обвинуваченого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки в судовому засіданні вона не довела, що вказана шкода завдана потерпілому не з її вини.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, і призначити покарання у виді арешту на строк п`ятнадцять діб.

На підставі статей 75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - цифровий носій по типу оптичний диск DVD-R формату з відеозаписом камери міської системи відеоспостереження «Безпечне місто», яка охоплює територію центрального входу до супермаркету «Продукти- 423» ТОВ «АТБ-маркет» за період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин за 14 листопада 2021 року; оптичний носій компакт диск DVD-R формату, марки «Videx», об`ємом 4,7 GB, 120 min, з відеозаписом події кримінального правопорушення, тривалістю 32 секунди, який був розміщений на веб-сайті соціальної мережі «Facebook», сторінки групи «Славутич Online», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000419, залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000419.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Н. Ф. Теремецька