Справа № 744/94/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/325/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000013 від 12 січня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

-10.02.2022 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до 5 місяців 3 днів арешту,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора та звільнено ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, у зв`язку з добровільною здачею бойових припасів органам влади, а кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що ч. 3 ст. 263 КК України передбачений спеціальний порядок звільнення від кримінальної відповідальності, який полягає у тому, що від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої. Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він наприкінці листопада 2021 року, у не встановлений слідством точно день та час, на горищі нежилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилося 93 (дев`яносто три) патрони до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, придбавши таким чином бойові припаси.

Після чого, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, у порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, переніс знайдені патрони до свого господарства за місцем проживання по АДРЕСА_2 та почав їх зберігати.

У подальшому, 12 січня 2022 року вказані дев`яносто три патрони калібру 5,45 мм, які згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/471-БЛ від 19 січня 2022 року є боєприпасами - 5,45 мм, бойовими проміжними патронами, спорядженими кулями зі сталевими сердечниками, які призначені для проведення пострілів з бойової зброї - автоматів, кулеметів відповідного калібру, придатними до стрільби, ОСОБА_6 добровільно видано працівникам поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вказану ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України у зв`язку із добровільною здачею бойових припасів. Кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

В обґрунтування доводів зазначив, що судом необґрунтовано звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, оскільки з останніми змінами до ч. 3 ст. 263 КК України від 24.03.2022 року, які набрали чинності 03.04.2022 року, не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Таким чином, на думку апелянта суд повинен був закрити провадження у даному кримінальному провадженні на підстав п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки, визначаються тільки цим Кодексом.

Диспозиція ч.3 ст. 263 КК України, що діяла станом на дату вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, листопад 2021 року, передбачала можливість звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

03.04.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до статті 263 Кримінального кодексу України щодо скасування відповідальності у випадках добровільної здачі зброї, бойових припасів, вибухових речовин або пристроїв» від 24 березня 2022 №2150-IX, за змістом якого ч.3 ст.263 КК України виключає кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особи, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

В той же час, відповідно до вимог ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 січня 2021 року (справа № 0306/7567/12, провадження № 13-73кс19): особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК України, тоді як втрата чинності нормою Особливої частини КК означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність. Офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні. Отже, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК, що встановлювала цю відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для обвинуваченого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Положення п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК містять імперативні приписи, які не передбачають можливості продовження кримінального провадження, оскільки втрата чинності законом, який раніше визнавав те чи інше діяння кримінальним правопорушенням, унаслідок його скасування чи визнання неконституційним робить подальше кримінальне провадження безпредметним, оскільки відповідне діяння не є злочином за чинним КК України.

Тому, в даному випадку при розгляді даного кримінального провадження підлягає застосуванню редакція статті 263 КК України, що набрала чинності 03.04.2022 року, якою було скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене ОСОБА_6 .

Такі підстави для закриття кримінального провадження не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу кримінального правопорушення, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України стягненню не підлягають і їх необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 404, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2022 року відносно ОСОБА_6 - змінити.

Кримінальне провадження № 0000013 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1029 грн. 72 коп. віднести за рахунок держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4