ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2022 Справа №607/16378/20
провадження № 1-кп/607/467/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 21 березня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
16 лютого 2020 року у вечірню пору доби у ОСОБА_3 , який перебував по провулку Цигельному у м.Тернополі, після отримання у ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка мобільного телефону останнього торгівельної марки «ZТЕ» моделі «ZТЕ Вlade А522», винник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 16 лютого 2020 року, у вечірню пору доби (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи по провулку Цигельному у м.Тернополі, тримаючи у руках мобільний телефон торгівельної марки «ZТЕ Вlade А522» вартістю 1115.17 гривень, що належить, ОСОБА_5 , розуміючи, що перебуває в полі зору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не реагуючи на вимогу повернути телефон, почав бігти по провулку Цигельному у м.Тернополі, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон його власнику.
Таким чином, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1115.17 гривень.
Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що дійсно викрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон. Просить суд, врахувати його щире каяття та суворо не карати.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості; характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення; його ставлення до нього та поведінку після його вчинення; особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, конкретні обставини справи, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з

Метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії покласти на нього передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.

Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 10.09.2020 р. №6/1-868/20 в сумі 817 грн. 25 коп., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік .

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до п. 1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, в період дії іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ документ, який відповідно до постанови старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУН в Тернопільській області ОСОБА_6 від 04.09.2020 р. зберігається в камері зберігання Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, а саме мобільний телефон торгівельної марки «ZТЕ», який упакований у сейф пакет №INZ 1039418, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (Отримувач коштів: ГУК у Терн.обл./тг.м.Терноп./24060300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019751; Код класифікації доходів бюджету: 24060300) процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 10 вересня 2020 року №6/1-868/20 в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 ( двадцять п`ять) копійок.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1