Справа № 303/3564/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді контрольне провадження 11-кп/4806/349/22, за апеляційними скаргами захисника обвинувачених: ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.08.2022 включно, без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України;
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України;
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотань: захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_8 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_6 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
З матеріалів контрольного провадження вбачається, що 30.05.2022 до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному24.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102, за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

-2-

Ухвалю суду від 31.05.2022 призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризики, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати. Застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам. З урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченим, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.

Відмовляючи у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів обвинуваченим та задовольняючи клопотання прокурора, суд виходив з того, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України за, що їм у разі доведеності вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна. Окрім того, необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинувачених обрано запобіжні заходи - тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися. Наразі є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються. Також, судом взято до уваги, що предметом інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 кримінальних правопорушень виступають особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини. Даним кримінальним правопорушенням притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому, право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст.49 Конституції України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконно, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. На його думку, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не обґрунтовано неможливості застосування ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу. Відсутні будь-які докази та факти щодо недотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки. Просить врахувати, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Окрім іншого, захисник вважає, що оскаржуване рішення було постановлено незаконним складом суду, оскільки кримінальне провадження надійшло до Мукачівського міськрайонного суду з порушенням правил територіальної підсудності.

-3-

Зокрема, відповідно п.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, яким у даному випадку є Ужгородський міськрайонним суд. На думку захисника, суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області взагалі не мав повноважень вирішувати заявлене прокурором клопотання. Також, звертає увагу на те, що прокурор фактично просив суд продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той час, як ст.331 КПК України не надає суду таких повноважень, оскільки згідно цієї норми, суд вправі змінити, скасувати або обрати запобіжний захід. Сукупність наведених обставин, на думку сторони захисту, є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважають ухвалу необґрунтованою та незаконно, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Прокурором в ході розгляду поданого клопотання не було доведено необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявлені прокурором в обґрунтування поданого клопотання ризики є недоведеними та непідтверджені жодними доказами. Судом першої інстанції не взято до уваги те, що прокурором у клопотанні не наведено будь-яких нових обставин, які б вказували, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. Також зазначають, що прокурором не надано будь-яких доказів, які б вказували, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Сама лише тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_14 не може бути безумовною підставою для тримання його під вартою. В той же час, судом не взято до уваги й дані про особу ОСОБА_14 який має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, трудолюбивий, доброзичливий, ввічливий. Окрім того, на думку захисту, оскаржувана ухвала постановлено незаконним складом суду, оскільки кримінальне провадження надійшло до Мукачівського міськрайонного суду з порушенням правил територіальної підсудності. Зокрема, відповідно п.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, яким у даному випадку є Ужгородський міськрайонним суд. Тобто, на думку захисту, суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області взагалі не мала повноважень вирішувати заявлене прокурором клопотання, а повинна була скерувати обвинувальний акт до суду вищої інстанції для вирішення питання про підсудність.

У відповідності до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також

-4-

про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведене, розгляд апеляційних скарг захисників адвокатів та обвинуваченого ОСОБА_14 , апеляційним судом здійснюється без обвинувачених, які не виявили бажання брати участь у апеляційному розгляді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, пояснення захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили задовольнити, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника адвоката ОСОБА_6 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або

-5-

розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованими, натомість обвинуваченими та їх захисниками не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому вони обвинувачуються з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про необхідність застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх належної процесуальної поведінки.

Наведені в апеляційних скаргах доводи були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені в апеляційних скаргах мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

Апеляційний суд відхиляє, як не обґрунтовані доводи сторони захисту про те, що оскаржуване рішення ухвалене незаконним складом суду та, що у суду не було законних підстав розглядати клопотання прокурора, оскільки кримінальне провадження надійшло до Мукачівського міськрайонного суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Встановлено, що до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000102 від 24.03.2021 надійшло з дотриманням ч.1 ст.32 КПК України.

Всі інші питання, у тому числі щодо застосування ч.9 ст.615 КПК України підлягають вирішенню у порядку ч.2 ст.34 КПК України.

-6-

До того ж, слід зауважити, що під час проведення підготовчого судового засідання сторона захисту не ставила під сумнів питання підсудності даного кримінального провадження Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, більше того, останні самі подали суду клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183,331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників адвокатів та обвинуваченого ОСОБА_14 задоволенню не підлягають.

Щодо доводів захисників про можливість визначення обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розміру застави, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а також те, що злочини (особливо тяжкі) у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , вчинено у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, з таким висновком погоджується і колегія суддів.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачені та їх захисники в апеляційних скаргах не посилаються.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисників обвинувачених: ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2022 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: