Провадження № 1-кп/947/1099/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 08.08.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки, офіційно непрацевлаштованої, із середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2022, біля 20 години 49 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на розі вулиць Академіка Глушка та Академіка Вільямса в місті Одесі вчинила дії, які виражалися в гучному викрикуванні нецензурною лайкою, що підпадає під порушення вимог адміністративного законодавства України.

В результаті чого, на ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надійшла скарга до спеціалізованої лінії оператора «102» щодо порушення тиші, на підставі чого на вказану адресу направлено екіпаж патрульної поліції «Океан №109» у складі: інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 (посвідчення ОДП 018297 від 03.11.2020 дійсне до 03.11.2024, спеціальний жетон № 0002880), інспектора взводу №1 роти №5 батальйону № полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 (посвідчення ОДП 021754 від 02.07.2021 дійсне до 02.07.2025, спеціальний жетон № 0002830) та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенанта поліції ОСОБА_10 (посвідчення ОДП 021753 від 02.07.2021 дійсне до 02.07.2025, спеціальний жетон № 0002526), які відповідно до книги розстановки сил та засобів, перебуваючи у форменому одязі працівників патрульної поліції з нагрудними жетонами 07.08.2022 несли службу з патрулювання території Київського району м. Одеси на службовому автомобілі «Peugeot» д/н/з НОМЕР_1 з маркуванням «Патрульна поліція».
Виконуючи свої службові обов`язки відповідно до:

- ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання пред`явивши при цьому свої службові посвідчення.
- п. 3 ч. 1 ст. 23Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень;
- п. 4 ч. 1 ст. 23Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи, спрямовані на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення, а саме: застосували до ОСОБА_8 спецзасоби (кайданки) та почали супроводжувати його, як адмінзатриманного до відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області для встановлення особистості та складання відповідних адміністративних матеріалів, оскільки його дії підпадали під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (перебування у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці).

Ігноруючи законні вимоги працівників патрульної поліції, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , не бажаючи складання стосовно ОСОБА_8 адміністративного протоколу почала вести себе агресивно, намагаючись своїми діями перешкодити працівникам поліції.
Зокрема, 07.08.2022, близько 21:12 год. висловлюючись нецензурною лайкою на адресу поліцейських, остання достеменно розуміючи, що ОСОБА_5 є працівником патрульної поліції та виконує службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, з метою перешкоджання законній діяльності працівників поліції та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_8 , вчинила щодо ОСОБА_5 опір, а саме: застосувала фізичне насильство, яке виразилось у хаотичному завдані декількох ударів долонями рук в обличчя, спричинивши останньому забій м`яких тканин тем`яно-скроневої області з правої сторони, садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України -опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

01.09.2022 року між обвинуваченою ОСОБА_6 з однієї сторони та прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості.

Згідно вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та беззастережно визнає вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, також враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа обвинуваченої, наявність суспільного інтересу.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, що раніше не судима, має тісні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибачилась перед потерпілим призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на один рік із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаною у судовому засіданні, ОСОБА_6 визнала себе винною у повному обсязі та цілком підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялась та повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Потерпілий підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Захисник підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.2 ст.342 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до двох років.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 01.09.2022 року між обвинуваченою ОСОБА_6 з однієї сторони та прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженої здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Речові докази по справі зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 ч.4 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1