г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/166/21
Номер провадження 1-кп/213/50/22
В И Р О К
Іменем України

07 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вологда Росія, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працюючої, знаходиться в декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не одруженої, раніше судимої:

1) 21.01.2014 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 3 місяці;

2) 16.09.2014 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнилася 12.12.2017 умовно-достроково на невідбутий термін покарання 2 місяці 9 днів;

3) 23.11.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15, ч. 2, 185 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуває в державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України (кримінальні провадження №0000771 від 16.12.2020р. та №0000023 від 19.03.2021р.), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

15.12.2020 близько 16:10 годин, ОСОБА_3 , знаходилась в приміщенні магазину «Варус-55» Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», що розташований за адресою: пр. Південний, 35, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ОМЕГА», а саме: конструктор-динозавр Трицератопс 32 ел.; іграшка машинка-конструктор арт.6703А1; іграшка-будиночок-конструктор меблі, акксес.0588-20; іграшка Кухня з набором посуду ТехноК, арт.6078; банан 1,174 кг.; чотири набори подарункові Веселе свято Рошен 429 г; цукерки Рафаэлло Т4 Ферреро 40 г. Польща 4 шт.; батончик Байнті Тріо Марс Україна 85,5 г - 4 шт.; батончик Снікерс супер Марс Україна 112,5 г 4 шт.; драже Тік Так Ягідний мікс Ферреро 16 г; драже Тік Так Фруктовий мікс Ферреро 16 г; пиво світле Янтар 2 л; шоколад Кіндер Сюрприз Т1?36 Ферреро 21 г Польща 5 шт. та шоколад Кіндер Т8 Ферреро 100г Німеччина 5 шт.

Одразу після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що присутні покупці та працівники магазину за її діями не спостерігають, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилось в торговій залі вищезазначеного магазину, всупереч інтересам власника, з метою подальшого звернення майна на свою користь взяла з торгових полиць магазину товари, які належать ТОВ «ОМЕГА», а саме: конструктор-динозавр Трицератопс 32 ел., вартість якого становить 122 грн.; іграшка машинка-конструктор арт.6703А1, вартість якої становить 114 грн.; іграшка-будиночок-конструктор меблі, акксес.0588-20, вартість якої становить 379 грн.; іграшка Кухня з набором посуду ТехноК, арт.6078, вартість якої становить 330 грн.; банан свіжий вагою 1,174 кг., вартість якого становить 33,93 грн. та утримуючи вказані товари при собі, винесла їх через турнікет входу за межу приміщення магазину, помістивши їх у шафку для зберігання речей покупців. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повернулася до приміщення торгової зали магазину «Варус-55» ТОВ «ОМЕГА», та взяла з торгової вітрини магазину чотири набори подарункові Веселе свято Рошен 429 г, вартість яких становить 277,20 грн., які поклала у поліетиленовий пакет білого кольору, після чого, ОСОБА_3 , переконавшись, що присутні покупці та працівники магазину за її діями не спостерігають, утримуючи вказані товари при собі, винесла їх через турнікет входу за межу приміщення магазину, помістивши їх у шафку для зберігання речей покупців. Тоді, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знову повернулася до приміщення торгової зали магазину «Варус-55» ТОВ «ОМЕГА», та взяла з торгової вітрини магазину цукерки Рафаэлло Т4 Ферреро 40 г. Польща 4 шт., вартість яких становить 140 грн.; батончик Байнті Тріо Марс Україна 85,5 г - 4 шт., вартість якого становить 91,60 грн.; батончик Снікерс супер Марс Україна 112,5 г 4 шт., вартість якого становить 91,80 грн.; драже Тік Так Ягідний мікс Ферреро 16 г, вартість якого становить 14,50 грн.; драже Тік Так Фруктовий мікс Ферреро 16 г, вартість якого становить 14,50 грн. та пиво світле Янтар 2 л, вартість якого становить 39,40 грн. Після чого, ОСОБА_3 , 15.12.2020 близько 16:26 годин, утримуючи викрадене при собі, покинула приміщення торгівельної зали магазину, пройшовши повз касову зону та турнікет входу магазину, при цьому не розрахувавшись за товар, і в цей час була зупинена охоронцем магазину, таким чином виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Крім того, ОСОБА_3 , 15.12.2020 близько 16:20 годин, знаходячись в приміщенні магазину «Варус-55» Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», що розташований за адресою: пр. Південний, 35, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який вона, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що присутні покупці та працівники магазину за її діями не спостерігають, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилось в торговій залі вищезазначеного магазину, всупереч інтересам власника, з метою подальшого звернення майна на свою користь взяла з торгової полиці магазину шоколад Кіндер Сюрприз Т1?36 Ферреро 21 г Польща 5 шт., вартість якого становить 180,75 грн. та шоколад Кіндер Т8 Ферреро 100г Німеччина 5 шт., вартість якого становить 180,75 грн., які належать ТОВ «ОМЕГА». Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою подальшого обернення зазначеного майна на свою користь, сховала викрадений товар до рюкзака, що був при ній та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинила ТОВ «Омега» майнову шкоду на загальну суму 361,50 гривень.

Крім того, в період часу з 09.00 год. 19.03.2021 по 09.00 год. 20.03.2021 оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (призначений на вищевказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області №100 о/с від 22.02.2021) зі слідчим слідчого відділення ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , старшим спеціалістом-криміналістом СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_8 та поліцейським-водієм ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 згідно затвердженого графіку чергувань по ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку із виконанням службових обов`язків перебували у складі слідчо-оперативної групи ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

19.03.2021 о 09.02 год. по лінії «102» до ЧЧ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 діти ОСОБА_3 , 1990 р.н. знаходяться без нагляду тривалий час. Після чого СОГ у повному складі виїхали на місце події.

Так, 19.03.2021 о 09.40 год., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи вдома за місцем мешкання у кв. АДРЕСА_2 у стані явного алкогольного сп`яніння, де побачивши, що співробітники ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що входили до складу слідчо-оперативної групи, здійснюють документування вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, з метою перешкодити працівникам поліції виконанню ними своїх службових обов`язків, ОСОБА_3 безпричинно провокувала конфлікт, в ході якого висловлювалася нецензурною лайкою на адресу поліцейських. Після чого, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (потерпілий) зробив ОСОБА_3 усне зауваження, попросивши останню припинити висловлюватися нецензурною лайкою, у відповідь на що ОСОБА_3 , діючи умисно, достеменно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи, що останній є працівником поліції та виконує у даний момент свої службові обов`язки, зайнявши позицію стоячи напроти потерпілого ОСОБА_6 , долонею правої руки нанесла один ковзаючий удар в область лівої щоки потерпілого, внаслідок чого від ударно-ковзаючої дії нігтів пальців правої руки спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді саден (подряпин) обличчя з переходом на шию, які згідно висновку судово-медичного експерта №409 від 30.03.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, після чого у момент досягнення очікуваного результату ОСОБА_3 припинила свої протиправні дії.

Позиція обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що їй зрозуміло, в чому її обвинувачують, повністю визнала і обставини вчинення і свою вину за кожним із епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України зазначила, що вину визнає частково. В подальшому, після дослідження матеріалів справи та перегляду відеодоказів обвинувачена змінила свою позицію та зазначила, що її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України немає та пояснила, що зайшовши у свою квартиру вона попросила всіх сторонніх - поліцейських та педагогів вийти з приміщення її квартири, оскільки вони там знаходились без її дозволу незаконно, один поліцейський її не послухав і вона протягнула руку до нього, щоб вивести його з квартири, проте він ударив рукою по її руці, внаслідок чого її рука потрапила на цього поліцейського та випадково подряпала його. Також зазначила, що слідчий експеримент не проводився, піднігтьова експертиза не проводилась, чомусь не допитувались її сусіди, а щодо показань її матері в суді вона звертає увагу на те, що у неї з її матір`ю погані стосунки. Стосовно вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та за ч.2 ст.185 КК України обвинувачена зазначила, що на відео не вона і вона відмовляється від надання показань з приводу цих обставин на підставі ст. 63 Конституції України.

Показання потерпілого, допитаного в ході судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 повністю підтвердив факт нападу на нього. Під час допиту у судовому засіданні пояснив, що 19.03.2021 під час несення служби у складі СОГ ВП №7 прибув за офіційним викликом працівників гімназії №82 стосовно того, що двоє неповнолітніх дітей знаходяться самі вдома вже другу добу. Прибувши до помешкання обвинуваченої, виявив у її квартирі, яка була відчинена, працівників гімназії та неповнолітніх дітей. Працівники гімназії повідомили, що викликали поліцію, тому що побоюються за життя та здоров`я малолітніх дітей. Під час виконання своїх службових обов`язків, а саме фіксації зазначених обставин та збору всього необхідного матеріалу для можливого притягнення батьків малолітніх дітей до адміністративної відповідальності, він почув, як по сходинах у під`їзді підіймається жінка та гучно виражається нецензурною лайкою, яка потім зайшла у квартиру і якою була обвинувачена ОСОБА_3 . В цей момент він разом з педагогом задавав питання малолітньому сину ОСОБА_10 , намагаючись з`ясувати, чому малолітні діти залишились самі вдома і де їх мати, заповнював відповідний бланк, в цей момент в квартирі також знаходились працівники гімназії та співробітники поліції. З моменту заходу ОСОБА_10 до квартири всі події відбулись швидко. З самого порогу квартири ОСОБА_3 , без з`ясування обставин почала вести себе агресивно - голосно виражатись нецензурною лайкою у бік присутніх осіб і намагаючись спровокувати сутичку. Було очевидно, що вона знаходиться в нетверезому стані - у неї була нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Слідчим було прийнято рішення покинути помешкання обвинуваченої, про що він повідомив всім присутнім, та почав намагатись вивести перш за все жінок - працівників гімназії. Саме у цей момент він знаходився в кімнаті біля малолітнього сина обвинуваченої і коли люди виходили з квартири ОСОБА_3 з погрозами і лайкою кинулась до нього, викрикуючи, що вони тут роблять без її дозволу. Він був одягнутий у службову форму поліцейського, це було очевидним для всіх, і спокійно повідомив їй причину свого находження у квартирі, а саме те, що їх було викликано педагогами, оскільки малолітні діти залишились самі. На руках у ОСОБА_3 він побачив малолітню дитину і злякавшись за неї спокійно попросив ОСОБА_3 заспокоїтись. Поруч були діти, які чули цю нецензурну лайку та бачили її агресивну поведінку, він бачив їх реакцію на матір - вони всі злякались. Будучі при виконанні службових обов`язків він сприйняв таку поведінку ОСОБА_3 і її нетверезий стан як погрозу до малолітніх дітей, отже побоюючись за них він попросив її заспокоїтись, вказавши, що поруч діти, які від її дій та лайки злякались, також вказав їй, що у неї на руках дитина, яка також злякалась. На це ОСОБА_3 відповіла: "Що? Дитина?", відпустила руку і дитина впала на підлогу, а ОСОБА_3 зразу вдарила його правою рукою в область щелепи та подряпала йому шию. Від цього удару він відчув фізичний біль. Після удару він зразу вийшов з квартири, в момент виходу нецензурна лайка і погрози з боку ОСОБА_3 в його бік та в бік інших осіб, які також всі вийшли з квартири продовжились, крім того він почув як ОСОБА_3 також грубо нецензурно виражалась у бік своїх малолітніх дітей, звинувачуючи їх в тому, що вони відчинили двері і кажучи їм, що їх могли всіх забрати. Відповідаючи на питання учасників процесу чому він зразу не вийшов з квартири, як тільки ОСОБА_3 зайшла потерпілий пояснив, що все було дуже швидко, коли ОСОБА_3 зайшла у квартиру і люди почали по черзі виходити ОСОБА_3 зразу кинулась на нього і цим не дала йому вийти зразу. Після її удару він зразу вийшов з квартири.

Представник потерпілого ТОВ «Омега» ОСОБА_11 надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має. Матеріальну шкоду відшкодовано. Покарання просить призначити на розсуд суду (т.1 а.с.22,138).

За згодою учасників судового провадження, розгляд кримінального провадження проведено за її відсутності.

Показання свідків, допитаних в ході судового розгляду.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює соціальним педагогом гімназії №82, де навчались діти ОСОБА_3 . Вранці того дня (число не пам`ятає) їй зателефонувала класний керівник і сказала, що діти не прийшли до школи. Вони пішли до місця їх проживання, де виявили, що діти були вдома самі. Святослав розказував їм, що вони ночували одні, без матері. В зв`язку з цим вони і викликали поліцію. Через деякий час додому прийшла обвинувачена, вела себе агресивно і неадекватно, в бік поліцейських виражалась нецензурною лайкою та «кидалась» на них, кричала «Что вы делаете в моей квартире?». Як тільки ОСОБА_3 прийшла вони всі по черзі вийшли з квартири, вона була першою і безпосередньо бійку не бачила, але бачила, що ОСОБА_6 вийшов з квартири з подряпиною на шиї - з рани текла кров дуже сильно. Він сказав, що коли ОСОБА_3 це робила, у неї була дитина на руках і він її не чіпав. Зазначила, що коли ОСОБА_3 зайшла у квартиру потерпілий перебував у залі і спілкувався зі ОСОБА_13 . З обвинуваченою потерпілий і інші поліцейські поводили себе ввічливо, не провокували, не ображали, сам потерпілий був дуже ввічливий. Зазначає, що діти ОСОБА_3 постійно не приходили до школи і вона з іншими педагогами у складі комісії неодноразово приходили до її квартири, мінімум чотири рази, при цьому ОСОБА_3 завжди агресивно поводилась до них.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що працює вчителем в гімназії №82 і була класним керівником в класі, де навчалась ОСОБА_15 . 18.03.2020 дитина не прийшла до школи, наступного дня також. Директор школи сказала їм іти до них додому. Прийшовши у квартиру, вони побачили, що там тільки діти, які кажуть їм матері немає, вони у свою чергу попросили набрати її по телефону, а діти кажуть - її телефон вимкнений. За таких обставин вони були змушені були викликати поліцію. Приїхала поліція. Пізніше прийшла ОСОБА_16 , була п`яною та агресивно себе поводила. Коли ОСОБА_3 прийшла вони по черзі почали виходити з квартири, а ОСОБА_17 в цей момент «кинулась» на потерпілого, намагаючись його вдарити. Він в момент її заходу знаходився в залі, опитував Святослава. Вона знаходилась в дитячій комнаті, а потерпілий був у залі, розмовляв із Святославом і як тільки ОСОБА_3 зайшла в квартиру, вона почала виходити із дитячої кімнати, щоб вийти із квартири і в цей момент безпосередньо побачила, як в залі ОСОБА_3 кричала на потерпілого і вдарила його рукою в ліву частину. Коли поліцейський вийшов вона побачили у нього кров.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працює практичним психологом в гімназії №82. В той день вона прийшла на роботу і її покликала ОСОБА_14 піти до ОСОБА_3 додому, оскільки її діти другий день поспіль не приходять до школи. Ця родина знаходилась у них на обліку. Вона у складі комісії неодноразово приходили до квартири ОСОБА_3 . У той день в квартирі діти були самі. Діти їм сказали, що мама вчора на дитячому майданчику їм ключі і вони ночували в квартирі самі. За таких обставин вони викликали поліцію і коли вони приїхали почали надавати їм пояснення. ОСОБА_3 з`явилась через деякий час, вона саме «залетіла» в квартиру, була в нетверезому стані, махала руками і нецензурно ображаючи поліцію закричала «Вон из квартиры!». Вони зразу по черзі почали виходити, а в цей момент ОСОБА_3 кинулась до потерпілого, який знаходився ще у залі біля вікна. Вона побачила, що у ОСОБА_3 на руках була дитина. Потерпілий теж хотів вийти, але ОСОБА_3 майже з порогу кинулась до нього та не дала йому можливості разом з іншими вийти. Виходячи з квартири вона почула, як потерпілий відпові ОСОБА_3 , що їх викликали до квартири, оскільки в ній були самотні діти без батьків. Потерпілий вів себе коректно, лояльно. Сам момент нанесення удару потерпілому вона не бачила, оскільки у той момент вже вийшла з квартири, але коли у свою чергу потерпілий вийшов з квартири, вона побачила у нього роздряпану шию і скулу.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що працює слідчим ВП №7 Криворізьке РУП в Дніпропетровській області. 19.03.2021 заступив на охорону громадського порядку і перебував у складі СОГ. Був присутній за викликом в будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 залишила двох малолітніх дітей без нагляду. Коли він у складі групи з`явився до квартири там були діти, вчитель та педагог психолог, які повідомили, що діти декілька днів не з`являються до школи, вони прийшли за їх адресою проживання і діти їх впустили. Він та інші поліцейські зайшли у квартиру, її двері були відчинені. Почали опитувати дітей. Він дзвонив у поліцію та виконком, повідомляючи про ці обставини. Через деякий час він почув в під`їзді голос ОСОБА_3 , а саме її лайку. Він зразу сказав вчителям, щоб ті почали виходити, оскільки він боявся, що ОСОБА_3 може кинутись на них, оскільки раніше він виїжджав на виклик поліції до ОСОБА_3 і бачив, як вона та її співмешканець штовхали поліцейських. Коли ОСОБА_3 зайшла до квартири то з самого порогу у неї була лайка і вона зразу через всіх присутніх пішла у кімнату до потерпілого ОСОБА_6 , який стояв біля дитини, яку він до цього опитував, всі інші в цей момент виходили по черзі з квартири. В цей момент у ОСОБА_3 на руках була дитина. Він побачив, як в кімнаті ОСОБА_3 кинула дитину на підлогу та вдарила поліцейського ОСОБА_6 правою рукою в голову. Сам момент удару він бачив безпосередньо - ОСОБА_3 заходить до квартири, різко іде до ОСОБА_6 , кидає дитину та знизу б`є його рукою в голову. Він у свою чергу зразу до неї і каже їй - заспокойся, сядь на диван і вона послухалась його та сіла. Це був саме удар, він не сумнівається. ОСОБА_3 була "на взводі", вона матюкала потерпілого, кричала на нього і нецензурно кричала на дітей, запитуючи, хто з них відкрив двері, і що вона "дасть їм за це!". Було очевидним, що вона була у нетверезому стані - у неї з порожнини рота був сильний запах спирту і неадекватна поведінка до ситуації. Щодо її вимоги вийти з квартири то конкретно такої чіткої вимоги не було, була велика кількість нецензурної лайки, серед якої були слова "вон отсюда". При цьому, всі і так почали виходити зразу, як тільки вона зайшла у квартиру.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює поліцейським-водієм ВП №7 Криворізьке РУП в Дніпропетровській області. 19.03.2021 заступив на охорону громадського порядку і перебував у складі СОГ. Близько 09:35 год. СОГ за викликом перебувала в будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 залишила двох малолітніх дітей без нагляду. Він на місце події не виходив, залишався в службовому автомобілі. Через п`ять хвилин він побачив, як ОСОБА_10 зайшла у під`їзд. Про те, що сталося, дізнався, коли ОСОБА_6 вийшов з будинку. Він побачив у нього подряпину на щоці з лівого боку та коли їхали у ВП, то ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_19 його вдарила. До цього виклику ніяких подряпин у ного на обличчі не було.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює старшим спеціалістом-криміналістом СВ ВП №7 Криворізьке РУП в Дніпропетровській області. 19.03.2021 заступив на охорону громадського порядку і перебував у складі СОГ. Був присутній за викликом в будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 залишила двох малолітніх дітей без нагляду. Коли підійшли до квартири там були вчителя і психолог, вони зайшли та представились. Через деякий час, приблизно п`ять хвилин з`явилась ОСОБА_3 , яка почала голосно лаятись в їх бік, запитуючи, як вони потрапили сюди і їй це пояснили. Сам він в момент її приходу робив фотофіксацію місця події, знаходився в кухні, фотографував холодильник і чув все. Потім він вийшов в коридор та далі з квартири і безпосереднім свідком того, як обвинувачена вдарила ОСОБА_6 не був. ОСОБА_3 вела себе агресивно, швидко рухалась, нецензурно лаялась на всіх - і на них і на дітей. Від неї він почув запах алкоголю. Конкретної вимоги покинути квартиру від неї не було - це були слова змішані з нецензурною лайкою. В одну мить з її появою не покинули квартиру, оскільки дали їй відповідь на її запитання, хто вони такі і чому вони знаходились в квартирі.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що є рідним братом обвинуваченої ОСОБА_3 та проживає з дружиною і дітьми, з ОСОБА_3 не проживає більше 15 років. ОСОБА_3 проживала з матір`ю. Вона, ОСОБА_3 , полюбляє випивати алкогольні напої, після чого дебоширить. У цей час її діти ходять напівроздягнуті. Він стосвно цього робив їй зауваження, проте вона казала йому не лізти до неї. Щодо події 19.03.2021 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона пенсіонер, не працює, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , обвинувачена є її донькою, яка проживала разом з нею в її квартирі, в якій вона є наймачем, а обвинувачена зареєстрована разом з дітьми. Коли обвинувачена до свого затримання жила в квартирі, вона вела дуже поганий спосіб життя - не працювала, постійно зловживала спиртними напоями з компанією п`яних осіб і на ці п`янки витрачала ті гроші, які отримувала на своїх дітей, а потім вимагала гроші від неї для того щоб купляти пиво та розпивати його в компанії інших. Коли обвинувачена нап`ється в компанії, то лягає спати і за дітьми була змушена дивитись вона і це відбувалось постійно. Діти завжди голодні, матір`ю не доглядаються, крім цього зі слів сусідів обвинувачена вчила їх красти в магазині. Крім постійного вимагання грошей вона їй ще постійно погрожувала і один раз зробила фізичний напад на неї - схопила сзаду за тіло та шию та сильно стиснула її, від чого вона думала, що помре. Допоміг сусід. Потім викликали поліцію, склали протокол. В цей день вона дуже злякалась за своє життя і за таких обставин син забрав її до себе додому, де вона була змушена проживати. Син за її проханням навідувався на квартиру і бачив, як там обвинувачена вживає алкоголь разом з невідомими чоловіками у кількості чотирьох - п`яти осіб, яких він вижинав з квартири. Після того, як обвинувачену забрали до тюрми вона повернулась до своєї квартири і тепер спокійно там живе. Вона не бажає знати обвинувачену і не бажає, щоб її випускали на волю, оскільки з нею життя не можливе - вона не могла спати, ОСОБА_3 пропивала дитячі гроші та постійно вимагала гроші від неї, діти скаржились їй, що постійно голодні, при цьому вона привчила дітей красти в магазині, це підтвердили сусіди.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що він в грудні 2020 проходив стажування в ПП «Явір-2005» на посаду охоронця. 15.12.2020 знаходився на робочій зміні разом з ОСОБА_23 і перебував у кімнаті охорони магазину «Варус-55» ТОВ «Омега». Побачив на камері, що обвинувачена кладе щось в пакети. Її було затримано, коли вона пройшла вже повз каси з прихованим товаром. Зупиняв її ОСОБА_24 . Потім вона намагалась вийти через інші двері, він вийшов до зали і разом з іншими працівниками магазину, серед яких була також прибиральниця, намагались її затримати, а ОСОБА_3 намагалась вийти і розбила ніс прибиральниці. Потім ОСОБА_3 забігла в зал і почала класти товар зі свого пакета на полиці. Все це зафіксовано на камери. Запис вони передали поліції.

Після дослідження відеозапису в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що він впізнає обвинувачену ОСОБА_3 , саме вона зафіксована на цьому відео, він в цьому не сумнівається, оскільки виходив у той день до залу магазину, допомагав затримати її і безпосередньо бачив її.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що він працює охоронником в ПП «Явір-2005». 15.12.2020 року близько о 16:28 год. знаходився на робочому місці в супермаркеті «Варус-55» ТОВ «Омега» і був свідком крадіжки. ОСОБА_3 викрала іграшки та солодощі. Знає, що вона робила це неодноразово, тому побачивши її, сказав ОСОБА_22 слідкувати за нею по камері. Побачили, як вона взяла товар і вийшла через каси не оплативши його. Вони почали її зупиняти, на що вона відповідала «Все куплено!» і продовжувала виходити. Він зупинив її вже біля ячеєк зберігання та заблокував двері, а вона почала йти до інших. Її також намагалась зупинити прибиральниця, а обвинувачена розбила їй ніс. Вони викликали поліцію. ОСОБА_3 намагалась вийти, штовхалась, потім залишила пакети на полу і хотіла піти.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що вона працює в супермаркеті «Варус», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Південний, 35. Підтвердила, що напередодні Нового року 2020 обвинувачену піймала охорона за крадіжку та завели в службове приміщення і з її гаманців достали все, що вона вкрала - "кіндери", конфети, пиво. Вона була у зоні кас, вона слідкує за касами і особисто бачила, як ОСОБА_3 хотіла через турнікет винести пакети з товарами з початку підштовхувала пакет ногою через турнікет. Вона зразу зробила їй зауваження на це, проте ОСОБА_3 її нецензурно "послала", і тоді вона покликала охорону. Охорона її затримала і провела в службове приміщення для перевірки. Була присутня, як з пакетів діставали речі.

Після дослідження відеозапису в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що вона впізнає обвинувачену ОСОБА_3 , саме вона зафіксована на цьому відео, в неї з цього приводу немає сумнівів, оскільки в той день вона бачила всі ці дії і саму ОСОБА_3 особисто.

Суд знаходить, що стороною обвинувачення повністю доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставинами, викладеними в обвинувальних актах.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України підтверджується наступними доказами:
- вищевказаними показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , які, кожний окремо, підтвердили обставини вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, при цьому були очевидцями вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень, а також приймали участь у її затриманні, в судовому засіданні підтвердили, що обвинувачена ОСОБА_3 і особа на дослідженому судом відео є одна і та сама особа, оскільки вони були, кожний у свою чергу, очевидцями зафіксованих на відео подій і безпосередньо бачили у той день ОСОБА_3 , яку і впізнали у судовому засіданні, з цього приводу сумнівів не мають.

Крім показань вищевказаних осіб, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000771:

- заявою начальника відділу охорони с/м Варус-55 ОСОБА_11 від 15.12.2020, згідно якого ТОВ «Омега» просить органи поліції притягнути до відповідальності невідому особу, яка представилась як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка близько 16.30 год. 15.12.2020 з магазину Варус-55, розташованого за адресою пр. Південний, 35, намагалася викрасти товар на загальну суму 1744,15 грн. (а.с.3);

- протоколом огляду місця події, проведеного 15.12.2020 року, під час якого здійснено огляд приміщення магазину «Варус-55», виявлено кошик з продовольчими товарами та невідому жінку, яка намагалась їх викрасти і яка представилась ОСОБА_3 (а.с.5-8);

- постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.12.2020, згідно якої виявлені та вилучені проведеним оглядом місця події 15.12.2020 речі та продовольчі товари визнані і долучені до кримінального провадження в якості речового доказу та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Омега» ОСОБА_11 (а.с.17-19);

- матеріалами проведеної інвентаризації та підтверджуючими матеріалами на викрадене майно за фактом крадіжки 15.12.2020 (а.с.24-57);

- відеозаписами з камер відеоспостереження, добровільно наданими для огляду представником потерпілого ОСОБА_11 , які були оглянуті згідно протоколу огляду речі від 25.12.2020 (а.с.58-61), перенесені на диск формату «DVD-R» та долучені до кримінального провадження №0000771 (а.с.62);

- заявою начальника відділу охорони с/м Варус-55 ОСОБА_11 від 16.12.2020, згідно якого ТОВ «Омега» просить органи поліції притягнути до відповідальності невідому особу, яка в період часу з 16:10 до 16:26 год. 15.12.2020 з магазину Варус-55, розташованого за адресою пр. Південний, 35, викрала товар на загальну суму 353 грн. Збиток визначений матеріалами інвентаризації та підтверджуючими документами на викрадене майно (а.с.68-78);

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень (а.с.84);

- дійсна (ринкова) вартість товарів, станом на 15.12.2020, підтверджена висновком експерта від 11.01.2021 №13/21(а.с.190-193);

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України підтверджується наступними доказами:
- вищевказаними показаннями потерпілого ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які повністю підтвердили всі вищевикладені обставини вчинення ОСОБА_3 зазначеного кримінального правопорушення та особисто бачили момент нанесення удару обвинуваченою потерпілому. При цьому, показання потерпілого і вказаних свідків, кожного окремо, не мають між собою протиріччя і у сукупності складають єдину картину кримінального правопорушення, яка була викладена в обвинувальному акті.

Крім показань вищевказаних осіб, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000023:

- рапортом о/у СКП ВП №7 КРУП ГНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 19.03.2021, який доповів начальникові ВП №7 КРУП ГНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , що його під час несення служби у складі СОГ, на місці події, ОСОБА_3 , 1990 року народження, вдарила правою рукою в область лівої сторони щелепи та шиї, в ході чого подряпала в області вказаної ділянки тіла, спричинивши фізичний біль та тілесні ушкодження (а.с.3). На підставі даного рапорту відомості внесені до ЄДРД та розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.345 КК України;

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта №359, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_6 від 19.03.2021 року, яким встановлено, що виявлені у нього ушкодження у вигляді: подряпин обличчя та шиї за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли бути утворені від ударної дії тупого твердого предмет, або предметів, або при ударі об такі. Беручи до уваги ступінь їх загоєння (подряпини з червоним вологим дном нижче рівня шкіри навколо), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати терміну, вказаному обстежуваним (а.с.10);

- витягом з наказу від 22.02.2021 №100 о/с, яким підтверджено посаду лейтенанта поліції ОСОБА_6 - оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Криворізького районного управління поліції (а.с.19);

- графіком чергувань (несення служби) співробітників відділення поліції №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в складі добового наряду на період з 15 по 21 березня 2021 року та рапортом начальника СКП ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_27 про надання дозволу на зміну в графіку чергування, відповідно до яких ОСОБА_6 заступив до чергування у складі СОГ з 08:00 години 19.03.2021 до 08:00 години 20.03.2021 року (а.с.23-26);

- рапортом ЧЧ ВП №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого 19.03.2021 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №2353 щодо неналежного виконання обов`язків по догляду за дитиною, а саме: психолог гімназії №82 ОСОБА_18 повідомила, що з вчорашнього дня діти ОСОБА_3 , 1990 р.н. Ульяна віком 7 років та Святослав віком 11 років знаходяться на самоті за адресою: АДРЕСА_4 . На підставі зібраних працівниками СОГ матеріалів, інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_28 складено адміністративний протокол за ст.184 КУпАП (а.с.76-80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2021, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив удар, нанесений йому обвинуваченою ОСОБА_3 (а.с.82-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2021, в ході якого свідок ОСОБА_14 відтворила удар, нанесений потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченою ОСОБА_3 (а.с.85-87);

- висновком судово-медичного експерта №409 від 30.03.2021 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 при огляді виявлені садна (подряпини) обличчя з переходом на шию. Характер тілесних ушкоджень свідчить про утворення саден від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом тертя-ковзання, ступінь їх загоєння (подряпини з вологим червоним дном нижче рівня шкіри навколо), свідчить що термін їх виникнення може відповідати 19.03.2021 року о 09:40 год. Предмет травми мав обмежену тупу тверду поверхню. Ушкодження спричинені від ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів в область обличчя та шиї потерпілого в напрямку згори донизу. В область шиї та обличчя спричинено не менше одного травматичного вплину. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину. Виявлені ушкодження за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень і могли утворитись при механізмі, на який вказує сам потерпілий ударно-ковзаюча дія нігтів пальців руки нападника, і при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_14 (а.с.92-94).

Оцінивши кожний доказ окремо, суд знаходить, що вони є належними, допустимими й достовірними.

Оцінивши сукупність зібраних доказів суд знаходить, що вони взаємозв`язані і є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 .
Таким чином, суд вважає, що сукупність вищенаведених доказів дозволяє дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що її дії правильно кваліфіковані:

- за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчиненого повторно;

- за частиною 2 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно;

- за частиною 2 статті 345 КК України за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що на дослідженому судом відео в приміщенні магазину "Варус-55" знаходиться не ОСОБА_10 , а інша невідома особа, оскільки, як вже зазначалось вище, свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_25 , які на вказаний час були офіційними працівниками даного магазину, були очевидцями вчинення зазначених кримінальних правопорушень і приймали участь у затриманні особи, яка їх вчинила, в судовому засіданні, після дослідження вказаного вище доказу - відеозапису з камер спостережень, кожний окремо впізнали обвинувачену ОСОБА_3 , зазначивши, що саме ця обвинувачена і зафіксована на дослідженому відеозапису і кожний із цих свідків не має сумніву з цього приводу.

Також не приймається до уваги позиція захисту стосовно того, що вказаним свідкам не слід довіряти, так як у них, як у працівників магазину є всі підстави для оговорення ОСОБА_10 , оскільки за нерозкриту крадіжку з них знімається заробітна плата. Така позиція сторони захисту ґрунтується на припущеннях, не має жодного підтвердження і відхиляється судом як не доведена. У свою чергу, суд, допитавши вказаних свідків під присягою за ст.ст. КК України, не встановив жодної підстави для сумніву їх показань - показання свідків в судовому засіданні давались усно у вільній формі без примусу та/або допомоги з боку інших учасників кримінального провадження, в подальшому дані свідки за клопотанням саме сторони захисту повторно викликались у судове засідання для дослідження за їх участю відеодоказу, після чого кожний з них був додатково допитаний всіма учасниками судового процесу, при цьому суд не знайшов протиріччя в їх показаннях, також не знайшов підстав для сумніву щодо цих показань.

Також, судом не приймаються до уваги доводи захисника обвинуваченої про те, що поліцейський - потерпілий ОСОБА_6 знаходився незаконно у квартирі обвинуваченої і не може бути спеціальним суб`єктом, який визначається ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки коли обвинувачена з`явилась до квартири, вона заявила всім стороннім особам вимогу негайно покинути її власне приміщення, проте потерпілий проігнорував її вимогу, у той час як, у зв`язку із з`явленням до квартири ОСОБА_3 , загрози її дітям вже не було, отже потерпілий вже не мав законних підстав там знаходитись, проте залишився там і втратив таким чином повноваження спеціального суб`єкту.

Судом достовірно встановлено і підтверджено дослідженими доказами, що потерпілий при вказаних обставинах, будучи працівником поліції з`явився до квартири обвинуваченої у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, про що повідомив обвинувачену, був у службовій формі, що було підтверджено свідками. При цьому законне знаходження потерпілого в квартирі обвинуваченої і виконання ним службових обов`язків підтверджується не тільки свідками, а також і вищевказаними дослідженими доказами. Крім того, судом достовірно встановлено, що потерпілий не ігнорував вимоги обвинуваченої залишити квартиру, встановлено, що саме обвинувачена і не дала потерпілому можливості вийти із квартири у свою чергу, оскільки квартиру після з`явлення обвинуваченої залишали присутні там педагоги та поліцейські по черзі, встановлено, що саме обвинувачена перешкодила потерпілому вийти із квартири, підійшовши до нього із запитанням хто він такий і що він тут робить, після якого завдала йому удар в область голови. Суд враховує наступні встановлені обставини, які показали кожний свідок окремо і їх показання повністю співпадають та не мають протиріччя, а саме те, що з моменту заходу обвинуваченої у квартиру вона вела себе агресивно і грубо нецензурно висловлювалась до всіх присутніх і до малолітніх дітей, враховує те, що після заходу у квартиру обвинувачена зразу направилась до потерпілого із грубою лайкою і погрозою, діяла швидко і зразу без затримки фізично наблизилась до нього, при цьому її дії і рух були агресивними, що було очевидним і для всіх присутніх, і для самого потерпілого, враховує, що поруч з обвинуваченою і потерпілим знаходились малолітні діти і як показали свідки і потерпілий, у обвинуваченої в цей момент на руках була малолітня дитина, враховує, що наблизившись до потерпілого обвинувачена задала йому питання, хто він такий і що він тут робить, враховує, що потерпілий таким чином був об`єктивно позбавлений можливості миттєво залишити приміщення квартири, крім того дійсно, будучи поліцейським, через агресивну поведінку ОСОБА_10 відчув побоювання за малолітніх дітей і разом з відповіддю хто він такий і на якій підставі з`явився в її квартиру просив ОСОБА_10 заспокоїтись, на що отримав від неї удар. Судом встановлено, що всі ці дії були швидкими і короткими за часом, мали характер неочікуваності та миттєвості як для потерпілого, так і для всіх присутніх у квартирі осіб.

Крім того, суд не приймає позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_10 не мала наміру вдарити потерпілого, тобто не мала на це прямого умислу, що є обов`язковою ознакою ч. 2 ст. 345 КК України, а також позицію обвинуваченої, що вона не наносила потерпілому удар, а тягнулась до нього рукою, щоб вивести з квартири. Судом достовірно встановлено через показання свідків і дослідження доказів, що обвинуваченій з моменту її заходу до квартири було зразу повідомлено, хто саме знаходиться в її квартирі і з якої причини, потерпілий на її запитання і у свою чергу також, як того вимагає закон, представився обвинуваченій, при цьому був у службовій формі поліцейського і все це було очевидно для обвинуваченої, яка бачила перед собою саме поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків, який, згідно показань свідків вів себе відносно обвинуваченої поважно, коректно та лояльно, не провокував обвинувачену, на момент її заходу до квартири знаходився у окремій кімнаті, слухаючи пояснення дитини, при цьому в квартирі на момент появи ОСОБА_3 знаходились інші поліцейські у службовій формі, а також педагоги із навчального закладу, де вчаться діти ОСОБА_10 і яких вона безпосередньо знає. При цьому, згідно показань потерпілого, а також показань свідків очевидців ОСОБА_10 нанесла потерпілому саме удар і саме після того, як їй було повідомлено причину знаходження поліцейських у її квартирі.

За таких обставин, позиція обвинуваченої і її захисника повністю відхиляються судом, як необгрунтована і така, що повністю спростована вищенаведеними встановленими обставинами, які у свою чергу підтверджені належними та допустимими доказами.

Ухвалюючи вирок, суд, в числі іншого, враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 КК України, є нетяжкими злочинами, особу винної, яка на час вчинення кримінальних правопорушень не працювала, одружена, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей ОСОБА_29 , 2010 року народження та ОСОБА_30 , 2013 року народження, ОСОБА_31 , 2018 року народження, та ОСОБА_32 , 2019 року народження, які залишились без батьківського піклування і тимчасово влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР та КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР», за відомостями органу опіки та піклування на час воєнного стану в Україні перебувають за кордоном, за місцем реєстрації характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталась, раніше судима, останній раз: 23.11.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15, ч. 2, 185 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, дані кримінальні правопорушення вчинила під час відбування покарання за вказаним вироком суду.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченій наявність чотирьох неповнолітніх дітей.

Обставина, яка обтяжує їй покарання рецидив кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання суд врахував наступні вимоги закону.

Так, як зазначалось вище, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10 Постанови Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року із змінами, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробування і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. (Абзац четвертий пункту 10 в редакції Постанови Верховного Суду N 8 (v0008700-09) від 12.06.2009).

Таким чином, в даному випадку закон прямо забороняє застосування статті 75 КК України і передбачає застосування положення статті 71 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що покарання за попереднім вироком суду становить 2 роки позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, і призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2020 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 07 жовтня 2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений нею під вартою, починаючи з 19 березня 2021 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази (а.с.17,18 матеріалів к/п №0000771) залишити за належністю ТОВ «Омега».

Матеріали кримінальних проваджень №0000771 та №0000023 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №213/166/21, пр. №1-кп/213/50/22.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того засудженій роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .