Справа № 351/2198/21
Провадження № 11-кп/4808/302/22
Категорія ст.309 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора на вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 10 травня 2022 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 309 ч.1 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а:

В поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , вважає вирок Снятинського районного суду від 10.05.2022 року щодо нього таким, що підлягає скасуванню із підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно призначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць 15 днів, оскільки відповідно до ст. 73 КК України, строк покарання обчислюється в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарання, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Просить вирок Снятинського районного суду від 10.05.2022 року щодо ОСОБА_8 за ст. 309 ч.1 КК України змінити та призначити йому покарання у виді 1 місяця арешту.

Вироком Снятинського районного суду від 10 травня 2022 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді арешту терміном 1 місяць 15 днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто із ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертиз в сумі 1544, 58 гривень.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України за наступних обставин.

28.09.2021 року в урочищі «Долина» між населеними пунктами Тулова та Устя Коломийського району ОСОБА_8 виявив рослини коноплі, яку він, з метою виготовлення придатного для вживання наркотичного засобу зірвав та залишив, щоб вона висохло.

На початку жовтня 2021 р., реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , повернувся до залишеної ним рослини коноплі та, руками подрібнив її, виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, для особистого вживання та незаконно зберігав його при собі до моменту вилучення.

09.10.2021 року о 20.30 год. по вул. Хроновича у м. Снятин, Коломийського району біля приміщення кафе «Живе пиво», працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції ВП №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області був зупинений автомобіль марки «ВАЗ -211140» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , у салоні якого окрім водія перебував і обвинувачений ОСОБА_8 . Останній зберігав при собі виготовлений ним наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, в паперовому згортку із 5- гривневої купюри та в трьох полімерних пакетах, два з яких він викинув з метою приховування своїх незаконних дій. В ході подальшого проведення огляду обвинуваченого було виявлено та вилучено паперовий згорток із 5- гривневої купюри із рослинною речовиною, якою є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс, в кількості 0, 358 грама та один полімерний пакет із рослинною речовиною, якою є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс, в кількості 1, 316 грама.

Згодом, 09.10.2021 р. біля 22.30 год. у обвинуваченого ОСОБА_8 працівниками поліції було виявлено при собі виготовлений ним наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс у кількості 18, 987 грама, в двох полімерних пакетах, які він попередньо викинув.

Всього 09.10.2021 р. у обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено та вилучено 20,661 грама особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, який останній зберігав без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин про причини неявки суд не повідомив. Колегія суддів вважає, що оскільки в апеляційній скарзі зі змінами прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, розгляд даної апеляційної скарги можна здійснювати за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу зі змінами просив її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КПК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений правильно зрозумів зміст обставин кримінального провадження, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому розслідуванні, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ст.349 ч.3 КПК України, а тому вирок суду у цій частині не переглядатиметься судом апеляційної інстанції.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у кримінальному провадженні доказами.

Однак, згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції до обвинуваченого ОСОБА_8 неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів є обґрунтованими та підставними.

Відповідно до ст. 409 ч.1 п. 3,4 КПК України підставами для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Як вбачається з вироку (а.п. 91-92), суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, та призначив йому покарання у виді арешту на строк один місяць п`ятнадцять днів.

Однак, таке рішення суду суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність.

Так як, згідно вимог ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються в роках, місяцях та годинах. При замінні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Окрім цього, зі змісту ст.65 ч.1 КК України вбачається, що суд при призначенні покарання зобов`язаний врахувати всі положення Загальної частини цього Кодексу, які пов`язанні з призначенням покарання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до судової практики та вищенаведених норм КК України строкові покарання обчислюються в різних вимірах, якими є : 1) роки (позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення волі на певний строк); 2) місяці і роки (виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців); 3) місяці (арешт); 4) години (громадські роботи). Отже строки покарання не можуть обчислюватися у неділях, декадах тощо.

Обчислення строку покарання у днях допускається у разі: 1) заміни покарання іншим; 2) складання остаточного покарання; 3) зарахування попереднього ув`язнення у порядку застосування ст. 72 ч.5 КК України.

Враховуючи вищенаведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому доводи прокурора з даного приводу є підставними.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, однак проходив курс соціально-психологічної реабілітації в м. Івано-Франківськ у ГО «Міжнародна Антинаркотична Асоціація Івано-Франківськ» близько 2-х місців. Наразі наркотичну залежність подолав.

Згідно досудової доповіді Коломийського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано Франківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 оцінюється як низький. Зважаючи на розглянуті розділи оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинувачуваним та наявність криміногенних факторів, що можуть впливати на поведінку, виправлення обвинувачуваного можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п. 65-67).

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Окрім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд оцінивши зібрані докази в сукупності, давши їм належну правову оцінку, врахувавши обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, прийшов до обґрунтованого висновку, щодо можливості призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ст. 309 ч.1 КК України у виді арешту.

Призначене покарання ОСОБА_8 на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання, виходячи з вимог ст. 50 КК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга зі змінами прокурора є обґрунтованою, і наведені в ній доводи дають підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407,408, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 10 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 309 ч.1 КК України покарання у виді одного місяця арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5