СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/915/22
ун. № 759/5477/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000605 від 03.04.2022 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 26.05.2022р. надійшов до Святошинського районного суду м. Києва, який ухвалою суду призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та розпочав курс лікування від наркоманії.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, повідомив, що не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки наявні законні підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 02.04.2022 приблизно о 17 годині 50 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 100 незаконно зберігав при собі, без мети збуту, психотропну речовину амфетамін, масою 0,153 г.
Так, ОСОБА_3 25.03.2022, в денний час, у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, домовився з невстановленою особою про придбання психотропної речовини, для особистого вживання, здійснивши оплату шляхом переказу коштів в сумі 350 грн. на вказаний йому рахунок електронного гаманця. Потім, діючи за вказівкою зазначеної невстановленої особи, ОСОБА_3 того ж дня, прибув на ділянку місцевості, розташовану по вул. Жовтневій в м. Вишневе Київської обл., де з указаного йому місця забрав залишений в закладці поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожою на психотропну речовину, який залишив на зберігання при собі, без мети збуту.
Коли ОСОБА_3 02.04.2022, приблизно о 17 годині 50 хвилин, знаходився неподалік від входу до станції метро «Святошин» по пр. Перемоги, 100 в м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення поліетиленовий пакетик, з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,797 г.
Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/111-22/9232-НЗПРАП від 03.04.2022, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,153 г.
Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затверджено Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021р. у справі № 357/11205/19, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.
Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.
Суду надано контракт, укладений 20.05.2022р. між ОСОБА_3 та КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», згідно якого ОСОБА_3 добровільно погодився пройти курс психологічної корекції та лікування. Згідно довідки № 751813 від 09.06.2022р., виданої КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_3 з 20.05.2022р. по 07.06.2022р. перебував на лікуванні в Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія» у відділенні «Денний стаціонар» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів. Вживання зі шкідливими наслідками. Отримав рекомендації щодо підтримуючого лікування та необхідності подальшої соціально психологічної реабілітації.
Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності такої позиції обвинуваченого.
Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.
Враховуючи те, що визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Питання речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605 від 03.04.2022 року стосовно ОСОБА_3 - закрити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ -19/111-22/9232-НЗПРАП від 03.04.2022р. у розмірі 1372,96 грн.(Одна тисяча триста сімдесят дві грн.,96 коп.)
Після набрання ухвалою законної сили речові докази , а саме: амфетамін, масою 0,153 г, - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1