Дата документу 31.08.2022 Справа № 645/2493/19
Номер провадження 1-кп/554/654/2022
В И Р О К
Іменем України

31 серпня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

15 березня 2019 року, о 21 год 57 хв, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік магазину «АТБ», що в м. Харкові по вул. Рибалко, 26 зустрів потерпілого ОСОБА_6 та діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, які склалися на ґрунті конфлікту, що раніше виник, з метою протиправного позбавлення життя потерпілого, дістав із внутрішньої кишені своєї куртки заздалегідь заготовлену викрутку, якою наніс ОСОБА_6 один удар у ліву сторону грудної клітини, а саме в ділянку серця. В подальшому, ОСОБА_5 намагався нанести потерпілому другий удар в ту саму ділянку, однак внаслідок того, що ОСОБА_6 похитнувся від першого удару, не влучив, в зв`язку з чим злочин ним не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як очевидці, які перебували поруч із місцем події вжили заходів щодо припинення протиправних дій обвинуваченого, після чого він покинув місце скоєння кримінального правопорушення, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_6 був госпіталізований до Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В. Т. Зайцева» Національної академії медичних наук України, де йому було надано медичну допомогу, що запобігло настанню смерті потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09/956-С/2019 від 15 квітня 2019 року внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в ділянці 6-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, яке ускладнилося виникненням гемопневмотораксу, що по ступеню тяжкості має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та виникло від дії гострого предмету, що має колючі-ріжучі властивості.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

При цьому наголосив, що причиною нанесення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва явилась зухвала поведінка потерпілого щодо нього протягом тривалого часу, що й спонукало його поступити саме так.

Щиро розкаюючись у вчиненому він просив суд застосувати щодо нього покарання найбільш наближене до мінімального або визначити його нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 є таким, що не має судимості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, його поведінку, як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує висновок судово-психіатричної експертизи № 570 від 09 листопада 2021 року, згідно з яким ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів та відповідно до свого стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 5 а. к. п. 140 - 143).

Вирішення цивільного позову

Прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області в порядку ст. 131-1 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», п. 12 ч. 2 ст. 36, ст. 128 КПК України та ст. 1206 ЦК України до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, понесених державою на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 на суму 1717,41 грн (том 1 а. к. п. 58 - 61).

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з відчуттям болю та душевними хвилюваннями, пов`язаними з травмою, на суму 6700,00 грн (том 1 а. к. п. 12).

Зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок яких він перебував на лікуванні в Державній установі «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В. Т. Зайцева Національної академії медичних наук України» і закладом понесені витрати на його лікування в сумі 1717,41 грн (том 1 а. к. п. 62), що є збитками, а тому вони підлягають стягненню на користь держави з особи, діями якої цю шкоду заподіяно, тобто з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд керується ст. 128 КПК України, ст. ст. 23, 1168 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якою, зокрема, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні, а також враховує п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року (№ 752/17832/14-ц), згідно з яким, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На підставі наведеного, суд вважає, що потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав через спричинення йому тяжкого тілесного ушкодження, а також у душевних стражданнях, завданих йому протиправними діями обвинуваченого.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, суд виходить з того, що матеріалами кримінального провадження доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, у зв`язку з чим на підставі наданих суду доказів, ґрунтуючись на принципах розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_5 на його користь 6700,00 грн моральної шкоди.

Мотиви інших рішень

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання, яке має відбувати реально, то суд з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Зважаючи на те, що з моменту затримання обвинуваченого після вчинення ним злочину, а саме з 16 березня 2019 року (том 4 а. к. п. 60 - 62), він перебував під вартою, суд вважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати на залучення експерта по матеріалах кримінального провадження відсутні.

Арешт, накладений на викрутку з полімерною ручкою жовто-сірого кольору відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року, - підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 31 серпня 2022 року.

Речові докази в цьому кримінальному провадженні:

диск з відеозаписом з камери відео нагляду, відповідно до постанови старшого слідчого СВ Немишлянського відділу ГУНП в Харківській області від 25 березня 2019 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

викрутку з полімерною ручкою жовто-сірого кольору, відповідно до постанови слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 18 березня 2019 року, передану на зберігання до камери схову Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року, - скасувати.

До набрання вироком законної сили, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення, час його тримання під вартою в зв`язку з обранням щодо нього цього запобіжного заходу, з 16 березня 2019 року по 31 серпня 2022 року.

Заявлені по матеріалам кримінального провадження цивільні позови прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області та потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В. Т. Зайцева Національної академії медичних наук України» (61103, Харківська область, м. Харків, в`їзд Балакірєва, 1, , Банк - Державна казначейська служба України, МФО 820172, розрахунковий рахунок 1468) 1717,41 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 , а також на користь потерпілого ОСОБА_6 6700,00 грн моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7