печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5984/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає не у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою 02.02.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає не у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою 02.02.2022 року.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги, в прохальній частині скарги зазначено, про розгляд скарги за відсутності заявника.

Представник Державного бюро розслідування до суду не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Поряд з цим, слідчим було спрямовано до суду заяву, з якої вбачається, що за дорученням заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні від 22.12.2021 за №0000636, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2021 у справі №947/38915/21, провадження 1-кс/947/17770/21 за фактом можливих неправомірних дій судді Приморського районного суду м. Одеси, при розгляді скарги ОСОБА_4 .

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно наявних в матеріалах справи даних, вбачається, що 02.02.2022 заявником до Державного бюро розслідувань була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, яке вчинене посадовими особами СУ ГУНП в Одеській області.

Станом на день подання скарги та розгляду, інформацію про внесення відомостей за заявою заявником не отримано.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто сама заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Судовим розглядом встановлено, що заявник звернувся до Державного бюро розслідувань, із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, проте, факти, викладені у заяві, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а викладені обставини свідчать про намагання заявника у поза процесуальний спосіб оскаржити бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Одеській області.

У зв`язку з чим, вважаю, що підстави для прийняття та внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та, відповідно, зобов`язання уповноважену особу вчинити такі дії, відповідно до ст. 214 КПК України, відсутні.

Щодо заяви слідчого, яка була спрямована до суду, слідчий суддя звертає увагу, що вона стосується іншої заяви та інших обставин, а тому слідчий суддя не бере її до уваги.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.2, 22, 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає не у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою 02.02.2022 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1