ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №000168 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області, який проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201 -2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 серпня 2022 року.
Одночасно покладено на підозрюваного ОСОБА_7 окремі процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник - адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити його підзахисному запобіжний захід із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням відповідних обов`язків.

ЄУНСС:727/5217/22
НП:11-сс/822/197/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Свої доводи обґрунтовував тим, що слідчий суддя, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прийшов до хибного висновку про існування ризиків, на які посилався слідчий, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на підозрюваного та свідків; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважав, що суд помилково дійшов висновку про те, що, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та, поклавши на нього ряд обов`язків, буде досягнуто мета забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вказував і на те, що судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_10 не було враховано, що під час проведення з ним процесуальних дій він потрапив до лікарні, де було виявлено ряд хвороб, а тому в умовах цілодобового домашнього арешту він не зможе отримувати належне лікування. Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, міркування прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді, як законну, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного, як необґрунтовану, - без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.
Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000168 від 30 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368-3, ч.3 ст.201-2 КК України.
27 червня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 28.06.2022 р., його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а також встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього ряду обов`язків, визначених КПК України.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками слідчого судді та вважає, що на даному етапі досудового розслідування наявні докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що достатньо переконливо зазначено слідчим у його клопотанні.
Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, обсяг досудового розслідування, прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, наявність ризиків, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, були підтверджені під час судового розгляду, а запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, на даній стадії процесу, в повній мірі відповідає меті його застосування, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку колегії суддів, є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто суворим немає.
Твердження апелянта про неврахування судом певних обставин щодо хвороби підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу і більш того, апелянтом не надано доказів хвороби ОСОБА_7 , з якою він не зможе перебувати в умовах домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.177, 181, 194, 376, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 без зміни.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3