ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/656/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000278 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з початковою вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015 року),
ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, з дня вчинення якого, а саме лютого 2016 року, минуло понад три роки, в зв`язку з чим підозрюваний підпадає під дію п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважає наявними підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав. При цьому наполягав на необхідності звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, зазначивши, що він розуміє те, що вказана обставина є нереабілітуючою.
Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання та надані в судовому засіданні документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, виходячи із наступного.
Як вбачається з клопотання прокурора, 24.05.2021 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000278 за ч. 1 ст. 205-1 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , наприкінці лютого 2016 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поблизу ресторану швидкого харчування «McDonalds» біля станції метро «Харківська» на території Дарницького району м. Києва, отримав пропозицію від невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_6 », за грошову винагороду стати учасником (співзасновником) Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «АРТ УЮТ ПЛЮС» () без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства.
Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих йому невстановленою слідством особою, ОСОБА_4 , розуміючи, що він стає учасником (співзасновником) ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодилася на таку пропозицію.
Так, згідно пункту 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 року № 755-IV (в редакції від 01.01.2016 року) визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи:
- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи;
- примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом;
- два примірники установчих документів (у разі подання електронних документів - один примірник);
- інформацію з документами, що підтверджують структуру власності засновників - юридичних осіб, яка дає змогу встановити фізичних осіб - власників істотної участі цих юридичних осіб.
Пункт 9 статті 24 цього ж Закону визначає, якщо документи для проведення державної реєстрації юридичної особи подаються засновником юридичної особи, державному реєстратору додатково пред`являється його паспорт. Якщо документи для проведення державної реєстрації юридичної особи подаються особою, уповноваженою засновником (засновниками) юридичної особи, державному реєстратору додатково пред`являється її паспорт та надається документ, що засвідчує її повноваження або в разі подання електронних документів документ, що засвідчує повноваження цієї особи, в електронній формі залучається до документів, передбачених частинами першою - сьомою цієї статті.
В подальшому, 24.02.2016 року (більш точний час в ході дізнання не встановлено) ОСОБА_4 засвідчив своїм підписом, тобто вніс завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме:
- до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 24.02.2016 року, згідно якого частка в статутному капіталі Товариства у розмірі 50% передається ОСОБА_4 , а останній зобов`язується прийняти цю частку та сплатити грошову суму в розмірі 13 100,00 грн. (тринадцять тисяч сто гривень нуль копійок), однак ОСОБА_4 частку в статутному капіталі ніколи не отримував, внесків до статутного капіталу в порядку, розмірі та засобами, що передбачені установчими документами, не робив, а також не сплачував грошових коштів за її придбання;
- до протоколу № 24/02 загальних зборів учасників ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» від 24.02.2016 року, в якому містилися неправдиві відомості, а саме:
- п. 2 про включення до складу учасників ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , однак ОСОБА_4 не мав наміру ставати учасником Товариства і в подальшому користуватися правами учасника;
- п. 3 про перерозподіл частки в Статутному капіталі наступним чином: частка у розмірі 50% в Статутному капіталі належить ОСОБА_4 , а частка у розмірі 50% в Статутному капіталі належить ОСОБА_7 , однак ОСОБА_4 частку в Статутному капіталі ніколи не отримував.
Відповідно до статті 4 Закону України від 19.09.1991 року № 1576-XII «Про господарські товариства» господарське товариство може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.
Статтею 1 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що модельний статут типовий установчий документ, затверджений Кабінетом Міністрів України, який використовується для створення та провадження діяльності юридичних осіб відповідних організаційно-правових форм, містить встановлені законом правила, що регулюють правовий статус, права, обов`язки та відносини, які пов`язані із створенням, управлінням та провадженням господарської діяльності відповідних юридичних осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 року № 1182 затверджено модельний статут товариства з обмеженою відповідальністю.
На час підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» від 24.02.2016 та протоколу № 24/02 Загальних Зборів Учасників ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» від 24.02.2016 ОСОБА_4 розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС», оскільки ОСОБА_4 буде значитися учасником (співзасновником) ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС», проте до діяльності ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» в подальшому останній не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС» будуть займатись інші особи.
У подальшому, 26.02.2016 року при невстановлених слідством обставинах, державним реєстратором Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, на підставі вищезазначених документів проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «АРТ УЮТ ПЛЮС», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державним реєстратором зроблено відповідний запис під № 5002616.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015 року).
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 286 КПК України - звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 6 грудня 2019 року № 361-IX, санкція ч. 1 ст. 205-1 КК України викладено в наступній редакції: «караються штрафом від п`яти тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років».
За наведених обставин вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорії кримінальних проступків.
Разом з тим, згідно редакції, що діяла на час вчинення інкримінованого правопорушення, санкція ч. 1 ст. 205-1 КК України була викладена в наступній редакції: «караються штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років». З урахуванням положень ст. 12 КК України (в ред., що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), вказане кримінальне правопорушення віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до положень ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в ред., що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, який було закінчено у лютому 2016 року, тобто більше трьох років тому, при цьому будь-яких даних про зупинення перебігу давності суду не надано. ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень щодо закриття кримінального провадження за вказаною підставою останнім не заявлено.
В судовому засіданні встановлено, що фактично клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 287 КПК України та є обґрунтованим.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ч. 2 ст. 284-287, ст. ст. 285-288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000278 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 205-1 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя