Справа № 304/969/22 Провадження № 1-кс/304/139/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 03 травня 2022 року на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном. Клопотання мотивує тим, що 19 травня 2022 року о 19.02 год зі служби «102» до чергової частини відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від поліцейського ГРПП відділення поліції № 1 ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що між селами Раково та Тур`я-Пасіка Ужгородського району під час перевірки документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який керував транспортним засобом марки «Chery Amulet», д/н НОМЕР_2 , останнім було надано посвідчення водія, видане на його прізвище, з ознаками підробки. Виїздом СОГ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області встановлено, що під час перевірки за порушення Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , надав наряду поліції ГРПП відділення поліції № 1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 травня 2022 року на його ім`я, яке згідно бази ІПНП (інформаційного порталу національної поліції) видане на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки Дніпропетровської області. На підставі письмової заяви ОСОБА_4 проведено огляд посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 03 травня 2022 року на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого таке вилучено. Відповідно до рапорту старшого о/у СКП відділення поліції № 1 ОСОБА_4 повідомив, що дане посвідчення водія на початку травня 2022 року замовив у невідомої йому особи через інтернет мережу та отримав його через відділення нової пошти, за що заплатив 7 000 грн. Відомості по вказаному факту 19 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 травня 2022 року на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказом у даному такого кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження та проведення технічної експертизи документу для встановлення, чи має вилучене посвідчення водія ознаки підробки, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без його участі, вказане клопотання підтримує в повному обсязі, відповідно до ч. 6 ст. 107 КПК України не заперечує щодо незастосування технічних засобів фіксування під час розгляду справи та не заперечує проти визнання таких дій та результатів їх здійснення чинними.

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як убачається з наданих слідчим матеріалів, 19 травня 2022 року о 19.02 год зі служби «120» до ч/ч відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП відділення поліції № 1 ОСОБА_5 про те, що між селами Раково та Тур`я-Пасіка Ужгородського району під час перевірки транспортного засобу «Chery Amulet», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , останнім надано для перевірки посвідчення водія, видане на його прізвище, з ознаками підробки.

Також із даних матеріалів убачається, що за вищевказаним фактом 19 травня 2022 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000071 від 20 травня 2022 року.

З протоколу огляду місця події від 19 травня 2022 року вбачається, що об`єктом огляду являється автомобіль марки «Чері Амулет», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який припаркований на узбіччі дороги між селами Раково та Тур`я-Пасіка, на відстані 100 м від дорожнього знаку «Тур`я-Пасіка». Безпосереднім об`єктом огляду є посвідчення водія на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03 травня 2022 року, дійсне до 03 травня 2052 року, серії НОМЕР_3 , яке добровільно надав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Після огляду даний документ упаковано в спец пакет № АБ 011883.

Постановою старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 травня 2022 року на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000071. Після проведення відповідно ї експертизи вказане посвідчення постановлено приєднати до матеріалів справи.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A №98).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання щодо накладення арешту на майно слід задовольнити.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 03 травня 2022 року на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1