Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/452/22
Провадження № 1-кп/506/44/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2022с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 13.06.2022 року за №0000448 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ставрове Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не працює, судимого 25.08.2022 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 5 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2022 року, в нічний час доби, після 22.00 г, ОСОБА_3 , який раніше (в листопаді 2021 року) вчинив злочин проти власності, за який був засуджений вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 серпня 2022 року, у період дії воєнного стану, який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, а саме:

- Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Верховною Радою України (Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) - з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб;

- Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Верховною Радою України (Законом України №2212-IX від 21.04.2022) - з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб;

- Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженим Верховною Радою України (Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022 року) з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб ,

перебуваючи неподалік домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , знаючи про введення воєнного стану, та достовірно знаючи, що власниця вказаного домогосподарства відсутня, вирішив заволодіти її майном.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення зайшов на подвір`я, застосувавши силу, витягнув з вхідних дверей скобу з навісним замком, зайшов до будинку і з однієї із кімнат умисно, таємно, повторно, викрав велосипед марки «Аист» зеленого кольору, б/в, вартістю 1100 грн, титановий автомобільний диск «Traffik Vivaro R15», б/в, вартістю 1200 грн., два автомобільних колеса у зборі з титановими дисками «Traffik Vivaro R15» та гумою марки «TOYO», б/в вартістю 3900 грн, дві алюмінієві миски ємністю 10 л, б/в, вартістю 180 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 6380 грн.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

24 червня 2022 року, після 22.00 г ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, перебуваючи неподалік домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , знаючи про введення воєнного стану, та достовірно знаючи, що у сараї вищевказаного домогосподарства утримуються свійські птахи, вирішив ними заволодіти.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення переліз через металеву сітку на територію вказаного домогосподарства ,відчинив двері сараю , звідки умисно, таємно, повторно, викрав дві курки породи «Брама», вартістю 360 грн, завдавши потерпілому ОСОБА_6 шкоду на вказану суму.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 червня 2022 року ,у нічний час доби, після 22.00 г, ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна знов прибув до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , через металеву сітку проник на територію вказаного домогосподарства, відчинив двері сараю, звідки умисно, таємно, повторно, викрав дві курки породи «Брама», вартістю 360 грн., та півня породи «Брама» вартістю 200 грн., на суму 560 грн., а всього завдавши потерпілому ОСОБА_6 шкоду на суму 920 грн.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, підтвердив вищевказані обставини, доповнивши , що завдана потерпілій ОСОБА_5 шкода відшкодована, потерпілому ОСОБА_6 - повернуто 3 курки та півня, а вартість однієї курки відшкодує найближчим часом.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що про крадіжку із її будинку їй повідомила поліція, так як вона постійно у тому будинку не проживає. Все викрадене їй повернуто і вона не наполягає на суворому покаранні.

Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність через його стан здоров`я.

Обставини вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, з проникненням у житло та у приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Так, обвинувачений свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, до вчинення інкримінованих злочинів відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 відшкодована повністю, потерпілому ОСОБА_6 більша частина завданої шкоди відшкодована, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого, складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України, судом прийнято до уваги висновок щодо високого ризику повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства щодо обвинуваченого.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання, суд, проаналізувавши докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, характер та тяжкість вчинених злочинів, спосіб їх вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись при цьому вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій. Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винуватого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, дотримання встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а також беручи до уваги позицію прокурора, потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні , можливо досягти з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, без ізоляції від суспільства, під час іспитового строку, та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст.70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Тому при призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України та призначити покарання шляхом поглинання покарання, призначеного вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 серпня 2022 року, згідно з якими останній засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.125, ст.ст.70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 5 місяців, покаранням, призначеним за санкцією, передбаченою ч.4 ст.185 КК України, за вказаним вироком.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України і вважати переданими потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Арешт на майно не накладався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 серпня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, призначити остаточне покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки 5 місяців та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази вважати переданими потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1