Провадження № 11-кп/824/2055/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Доманівського р-ну, Миколаївської обл., українця, громадянина України, працюючого: Управління патрульної поліції у м. Києві, поліцейським роти №6 батальйону №4 полку №1 /обслуговування правого берега/, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, працюючи на посаді поліцейського роти №6 батальйону №4 полку №1 /обслуговування правого берегу/ Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, на підставі наказу Департаменту патрульної поліції №544 о/с від 07.12.2017 року, будучи службовою особою, діючи з прямим умислом, з метою створення уяви належного виконання ним своїх службових обов`язків 08.11.2018 року вчинив злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

07.11.2018 року в нічний час ОСОБА_7 виконуючи покладені на нього службові обов?язки, в складі екіпажу №903 разом із поліцейським ОСОБА_9 здійснював патрулювання в м. Києві на службовому автомобілі «Тоуоtа Рrius».

Рухаючись проспектом Відрадний у Солом`янському районі м. Києві, з метою перевірки документів поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зупинено автомобіль «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 .

Перевіривши документи ОСОБА_10 у поліцейського ОСОБА_7 виникла необґрунтована підозра в тому, що водій ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим ОСОБА_11 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 6820». При цьому ОСОБА_11 відмовився від проходження вказаного тесту, виявивши бажання пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп?яніння в офіційному медичному закладі.

Надалі на службовому автомобілі «Тоуоtа Рrius» поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 водія ОСОБА_10 , за його добровільною згодою доставлено до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, у Дніпровському районі.

У вказаному медичному закладі, 08.11.2018 о 00.35 годин, у присутності поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_12 лікарем ОСОБА_13 , за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 6820», за добровільною згодою ОСОБА_10 , проведено його медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, в результаті якого виявлена відсутність алкогольного сп`яніння у останнього про що лікарем ОСОБА_13 08.11.2018 о 00.35 складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №011127.

Вищевказаний висновок щодо відсутності ознак алкогольною сп`яніння у водія ОСОБА_10 лікарем ОСОБА_13 надано поліцейським ОСОБА_7 та водію ОСОБА_10 , таким чином ОСОБА_7 достовірно знав про відсутність алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_10 .

Разом із цим, 08.11.2018 приблизно о 01.38 годин, перебуваючи біля приміщення Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, з метою створення уяви належного виконання ним своїх службових обов`язків, поліцейський ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, достовірно знаючи, що водій ОСОБА_10 , станом на момент зупинки транспортного засобу, не перебував у стані алкогольного сп?яніння та керував транспортним засобом «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 не перебуваючи у такому стані, склав відносно водія ОСОБА_10 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп?яніння), шляхом власноручного внесення до бланку протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №425979 від 08.11.2018, наступних відомостей: «08.11.2018 року 00 год. 00 хв. у м. Київ, пр-кт Відрадний, 31, водій керував «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр-кт Визволителів, 6, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП», тим самим, здійснив внесення службовою особою до офіційного документу неправдивих відомостей.

Продовжуючи свої злочинні дії, поліцейським ОСОБА_7 вилучено в ОСОБА_10 посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТД НОМЕР_3 . Після чергування, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №425979 від 08.11.2018, переданий до відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

У відповідності до висновку перевірки щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, протокол серії БД №425979 списаний та знятий із обліку.

Таким чином, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, тобто будучи службовою особою, умисно вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Ухвалюючи вирок, суд дійшов висновку про те, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано. Зокрема, суд визнав, що ОСОБА_7 діяв у відповідності до вимог нормативних актів та не мав умислу на внесення неправдивих відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав оцінки показанням свідка ОСОБА_10 та не мотивував, чому вони були відкинуті, також безпідставно суд відкинув докази, які містяться у у листі УПП щодо відсутності письмового рапорту ОСОБА_7 про необхідність списання протоколу, показаннях свідка ОСОБА_14 про необхідність доповіді ОСОБА_7 про виявлення зіпсованих бланків протоколів про адміністративне правопорушення керівнику відповідного підрозділу, протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник у запереченнях на апеляційну скаргу прокурора просить вирок залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, зазначаючи про її необґрунтованість, оскільки судом у повній мірі досліджені докази, надані прокурором, і надана їм належна правова оцінка. Зокрема, зазначає, що предметом дослідження суду в судовому засіданні та його оцінки в судовому рішенні були відомості, викладені ОСОБА_7 у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 , прохальна частина апеляційної скарги містить вимоги, які суперечать КПК України, а сам зміст апеляційної скарги не містить доводів на спростування висновків суду про відсутність у діях ОСОБА_7 суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, полягає у внесенні службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей. Суб`єктивна сторона службового підроблення характеризується тільки прямим умислом.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій,прав,свобод і законних інтересів засобами , передбаченими цим Кодексом.

Як випливає з вироку суду в судовому засіданні прокурором були надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , які ним були визнані необхідними, даним прокурором доказам суд надав правову оцінку з точки зору належності та допустимості та дійшов висновку про відсутність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, зокрема його суб`єктивної сторони, яка характеризується прямим умислом.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_7 прямого умислу на службове підроблення.

Як випливає з журналу судових засідань показання свідка ОСОБА_10 фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим судом , не суперечать і підтверджують наявність у діях ОСОБА_7 лише об`єктивної сторони складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Із змісту вироку випливає, що предметом дослідження суду були показання свідка ОСОБА_14 , який фактично підтвердив правомірність дій ОСОБА_7 , направлених на списання складеного протоколу та припинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 .

Також з вироку випливає, що судом був досліджений та підданий оцінці складений ОСОБА_7 протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 .

При апеляційному розгляді прокурором не реалізоване право, передбачене ч.3 ст.404 КПК України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати іншу оцінку обставинам встановленим судом першої інстанції під час кримінального провадження .

Крім того, вимоги апеляційної скарги про скасування виправдувального вироку та ухвалення нового судового рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не узгоджується з вимогами ст.417 КПК України, які стосуються можливості прийняття такого судового рішення лише щодо обвинувальних вироків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не можуть слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення в силу умов, викладених у ч.2 ст.411 КПК України.

За таких обставин вирок суду є законним.
Керуючись ст.404,405,407,411,419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Суддя: Суддя: