Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1772/22

Номер провадження: 1-кс/511/896/22

21.10.2022 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого ОСОБА_5 просить скасувати арешт на автомобіль «КАМАЗ 5320», н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_3 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 , та причеп бортовий «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_4 , 1985 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_6 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 , який був накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29серпня 2022 року по справі №511/1772/22. оскільки всі експертзи проведені, , всі можливі сліди ДТП зафіксовані експертами
Позиція учасників.
ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву , відповідно до клопотання підтримала, просила задовольнити. Просила розглянути справу без її участі.
Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання , мотивуючи тими , що потрібно провести ряд автотехнічних експертиз.
Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 заперчував проти задоволення клопотання .
Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000360 від 27 серпня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого частиною1 статті 286 КК України.
По вказаним матеріалам, 29 серпня 2022 року Роздільнянським районним судом Одеської області за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області було постановлено ухвалу, відповідно до якої накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на: автомобіль «КАМАЗ 5320», н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_3 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 ; причеп бортовий «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_4 , 1985 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_6 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 ; велосипед «Салют» чорно-білого кольору, що належить ОСОБА_6 .
Відповідно до відомостей з автоматизованої системи документообігу суду, вказана ухвала суду набрала законної сили 06 вересня 2022 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000360 від 27 серпня 2022 року, по справі проведено ряд експертиз, сліди ДТП експертами зафіксовані, дана відповідна оцінка.
Положення частини першої статті 174 КПК України визначають, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пункт сьомий частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 лютого 2021 року (справа № 127/21463/19) зазначив, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.
Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Прокурор заявив про наміри проведення відповідних експертиз , але слідчих дій пов.язаних з призначенням відповідних експертиз у вигляді процесуальних документів суду станом на 21.10.2022 року не надано.
На підставі встановлених обставин, врахувавши позицію учасників розгляду клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_5 наразі доведено, що в подальшому накладенні арешту у вигляді заборони користування відпала потреба, а тому клопотання слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково .
Скасувати арешт у вигляді заборони користування та розпорядження автомобілем «КАМАЗ 5320», н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_3 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 , та причепом бортовий «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_4 , 1985 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_6 видане 20.01.2012 на ім`я ОСОБА_5 , який 29 серпня 2022 року був накладений Роздільнянським районним судом Одеської області (справа № 511/1772/22).
В іншій частині арешт, який накладений Роздільнянським районним судом Одеської області 29 серпня 2022 року залишити в силі (у вигляді заборони відчуження вищевказаного майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1