ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11354/21

Провадження № 11-кп/4820/137/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_6 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнівка Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого водієм у Наркевицькому КХП, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання його звільнено з випробовуванням, встановилено іспитовий строк терміном 2 роки.
На підставі ч.ч.1, 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 до Хмельницького обласного бюджету на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТКБ «ПривтБанк», МФО 820172, код ЗКПО02004717 витрати, понесені КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 52724 грн. 35 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_9 :
- з ПАТ «Українська пожежно страхова компанія» 32266 грн. 68 коп. страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю та 1613 грн. 33 коп. моральної шкоди, а всього 33880 грн. 01 коп.,
- з ОСОБА_6 110386 грн. 67 коп. моральної шкоди
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2942 грн. 10 коп. документально підтверджених витрат на залучення експертів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 4.12.2020 року, на речовий доказ - автомобіль «ВАЗ 21102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , - скасовано.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

За вироком суду, 02.12.2020 року, біля 19 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Тернопільській, в м. Хмельницькому, в напрямку від вул. Молодіжної до вул. Кам`янецької, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вул. Тернопільській, біля прилягання вулиці Нечая, на якому перебував пішохід ОСОБА_9 , в порушення п. 2.3 «б», п.18.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки, керованого ним транспортного засобу, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину вулиці Тернопільської, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право по ходу руху автомобіля, та скоїв на нього наїзд.
Внаслідок цього пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді :
- закритого перелому тіла правої ключиці зі зміщенням уламків, закритих уламкових переломів обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, перелому тазу з пошкодженням лобкового з`єднання, садна шкіри правої половини черевної стінки, множинних саден шкіри та підшкірних крововиливів попереку, правого стегна, статевого члена та калитки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя;
- забою головного мозку важкого ступеню, крововиливу під м`які мозкові оболонки, рани м`яких тканин правої половини лобної ділянки голови з переходом на верхню повіку правого ока, відкритого перелому лобної кістки з переходом на пластинки правої лобної пазухи, верхню стінку правої очиці та праву половину решітчастого лабіринту, закритого перелому правої виличної кістки без зміщення уламків, підшкірної гематоми правої наволочної ділянки обличчя, крововиливу під кон`юктиву правого ока, які в сукупності відносяться до категорії тяжких, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).
Водієм ОСОБА_6 допущені порушення правил безпеки дорожнього руху, що передбачені п. 2.3 «б», п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, призначити ОСОБА_6 основне покарання, визначене судом першої інстанції, скасувавши додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на 2 роки.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання і за місцем навчання, не зловживає спиртним та наркотиками, користується повагою серед односельчан.
Крім того, скоїв необережний тяжкий злочин, не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в добровільному порядку частково відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, щиро жаліє з приводу скоєння злочину та засуджує свою поведінку, добровільно сплатив потерпілому в рахунок відшкодування моральної шкоди більшу частину від суми боргу.
Обтяжуючі обставини відсутні.
На думку апелянта, зазначені обставини свідчать про низький ступінь суспільної небезпеки, що може надходити від ОСОБА_6 .
Суд, врахувавши вищевикладене, не навів належених аргументів і призначив до основного покарання - додаткове, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, що є необгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, та призначення основного покарання, в апеляційній скарзі не оспорюється, в цій частині вирок відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряється.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, за вчинений злочин, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України до основного покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що їх обтяжують.

Суд врахував, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, характеризується позитивно, займається суспільно корисною працею, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував. Він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Крім того, судом враховано досудову доповідь представника персоналу органу пробації про середній рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та можливості його виправлення без реального позбавлення чи обмеження волі, позицію потерпілої та представника потерпілої, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, позицію прокурора та висновок органу пробації про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства.
З доводами апелянта про зміну вироку в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, колегія суддів не погоджується, з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Штраф та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю можуть застосовуватися як основні, так і як додаткові покарання(ч. 3 ст. 52 КК України).
Згідно з ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до пяти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.
Відповідно до усталеної практики при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, повязані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Колегія суддів, з огляду на зазначені вище конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , та його тяжкі наслідки для потерпілого ОСОБА_9 , не вбачає підстав для зміни вироку суду, в частині призначення додаткового покарання, ураховуючи суспільну небезпеку вчиненого, грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, значну шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого наслідком якої стала його інвалідність.
Те, що обвинувачений працює водієм, позитивно характеризується, не зловживає спиртними та наркотиками, користується повагою односельчан, на що посилається в апеляційній скарзі, судом першої інстанції взято до уваги та враховано всі обставини при призначені покарання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_6 призначено в межах санкції закону, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати оскаржуваний вирок необґрунтованим, в частині призначеного додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2