У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2022 Справа №607/10937/22

Провадження № 1-кс/607/3503/2022
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, українки, громадянина України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2022 року слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001203 від 18 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 18.08.2022 р. близько 20:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р., перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: вул. Кривоноса, 2Б, в м. Тернопіль, шляхом вільного доступу намагалася таємно викрасти товарно-матеріальні цінності на загальну суму 477,44 грн., однак вчинивши всі дії, які вважала потрібними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, так як була затримана працівником охорони.

За вказаним фактом 18 серпня 2022 р. СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001203 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою України 24.02.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р.
В подальшому, Верховною Радою України 15.03.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX, яким затверджено Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 р. строком на 30 діб.

Також, Верховною Радою України 21.04.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2212-IX, яким затверджено Указ Президента України№ 259/2022 від 18.04.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 р. строком на 30 діб.

В подальшому, Верховною Радою України22.05.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2263-IX, яким затверджено Указ Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Так, 18 серпня 2022 року близько 19 год 46 хв. у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 18 серпня 2022 року, близько 19 год 46 хв., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: вул. Кривоноса, 2Б, в м. Тернопіль, діючи умисно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу,з корисливих мотивів, намагалася викрасти із торгових стелажів, розміщених в торгівельному залі вказаного магазину, товарно-матеріальні цінності, а саме: шоколад білий торговельної марки «Millennium Gold» з цілим горіхом та журавлиною, у кількості 1 шт., масою нетто 100 г, халву з арахісом та ізюмом, у кількості 3 шт., масою нетто 270 г, шоколад чорний торговельної марки «Світоч» авторський особливий, у кількості 8 шт., масою нетто 85 г, вартістю 26,59 за одиницю, шоколад молочний торговельної марки «Millennium Gold» мигдаль, у кількості 1 шт., масою нетто 100 г, крекер торговельної марки «Грона» карамельний, у кількості 6 шт., масою нетто 80 г, какао-порошок торговельної марки «Мрія» 22%, у кількості 1 шт., масою нетто 100 г, шоколад молочний торговельної марки «Libeert», у кількості 1 шт., масою нетто 100 г, якісховала у сумку, яку утримувала у руці, на загальну суму 477, 44 грн. без ПДВ.
Надалі ОСОБА_4 пройшла повз касу, при цьому не розрахувалася за товар та направилася до виходу із магазину «Сільпо».

Виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході із зазначеного магазину «Сільпо» з викраденими товарами була затримана працівником охорони магазину.

18.08.2022 р. о 20:20 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.08.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом повідомлення на лінію «102» про вчинення кримінального правопорушення ЄО № 24016 від 18.08.2022 р.; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2022 р.; протоколом огляду місця події від 18.08.2022 р.; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 19.08.2022 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.08.2022 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.08.2022 р.; протоколом огляду викраденого товару від 19.08.2022 р.; протоколом огляду відеозапису від 19.08.2022 р.; відомістю про викрадений товар.

Необхідність застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий доводить обґрунтованістю її підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі та наявністю передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані, які характеризують особу підозрюваної, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, при цьому пояснила, що її діями не було завдано жодної матеріальної шкоди, а також повідомила, що вона проживає сама та у неї немає родичів.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 , вказавши на недоведеність ризиків, про які зазначено стороною обвинувачення, зокрема, щодо того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також з огляду на те, що підозрювана проживає сама та у разі застосування до неї цілодобового домашнього арешту буде позбавлена можливості працювати та забезпечувати свої потреби, зокрема, шляхом придбання продуктів харчування чи інших життєво необхідних речей,тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний час.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.
Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Слідчий суддя встановив, що СВТернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001203 від 18 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
19 серпня 2022 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, тобто - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, якими є: рапорт повідомлення на лінію «102» про вчинення кримінального правопорушення ЄО № 24016 від 18.08.2022 р.; заява про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2022 р.; протокол огляду місця події від 18.08.2022 р.; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 19.08.2022 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 19.08.2022 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.08.2022 р.; протокол огляду викраденого товару від 19.08.2022 р.; протокол огляду відеозапису від 19.08.2022 р.; відомість про викрадений товар; інші матеріали в їх сукупності.
При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, до неї необхідно застосувати такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
При цьому слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , а це зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у сукупності із обґрунтованістю повідомленої їй підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.
Окрім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.
У зв`язку з наведеним слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, однак з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, зокрема те, що підозрювана ОСОБА_4 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення вперше, проживає сама та у неї немає родичів, а тому заборона покидати цілодобово житло позбавить її можливості забезпечувати свої життєві потреби, тому слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період доби з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та покладенням обов`язків у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання існуючим ризикам.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період з 21-ої год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, суду (за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності).
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не відлучатись з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватись від спілкування з представником потерпілого та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності;
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків визначити по 23.59 год. 16.10.2022 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області.
Підозрювану ОСОБА_4 звільнити з-під-варти негайно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1