Справа № 953/4477/22
н/п 1-кс/953/3130/22
"30" серпня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
встановив :
- автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 »;
- автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «GRANDIS», д.н.з. « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_4 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_5 та ключ-брелок;
- квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Підставою для арешту майна слідчий зазначає можливу конфіскацію як додаткового виду покарання за інкримінований ОСОБА_6 злочин.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Захисник та підозрювана проти задоволення клопотання заперечували.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
29.08.2022р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
Згідно з відповіддю регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області, встановлено, що автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 », автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «GRANDIS», д.н.з. « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_4 » на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
Згідно з даними, що містяться у відповіді департаменту реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
Крім того, відповідно до даних, що містяться у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомості:
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно з ч. 11, ч.12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Санкцією ч.2 ст.111 КК України, інкриміноване ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.
Тобто, за злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , суд може призначити покарання у вигляді конфіскації майна, як обов`язкове додаткове покарання, внаслідок чого до ухвалення вироку належне ОСОБА_6 майно може бути відчужено
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Так, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, однак враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, вважає за необхідне заборонити відчуження та розпорядження належними ОСОБА_6 автомобілями та житлом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить підозрюваній громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, а саме:
- автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 »;
- автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «GRANDIS», д.н.з. « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_4 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_5 та ключ-брелок;
- квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1