Справа № 183/5862/20
№ 1-кп/183/477/22

У Х В А Л А
03 травня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
31.08.2020 року ОСОБА_4 та 07.09.2020 року ОСОБА_3 під час здійснення досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання, оскільки вони обвинувачуються у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а тому маючи можливість вільного пересування, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, обвинувачені є особами, що раніше судимі за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не стали, обвинувачуються у вчиненні злочину через недовгий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком, офіційно не працевлаштовані, суспільною працею не займаються, законних джерел доходів не мають, тобто матимуть реальну можливість продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, а тому вважає неможливим застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 проти продовження дії запобіжного заходу його підзахисному заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки його підзахисний ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки та бажає захищати Батьківщину.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, додатково мотивуючи тим, що з 19 років він проходив військову службу, а в зв`язку з введенням військового стану в Україні, бажає виконувати свій громадянський обов`язок та захищати Батьківщину.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки після введення в Україні воєнного стану, його рідний брат пішов захищати Батьківщину, а вдома залишилася матір, яка потребує допомоги.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання свого підзахисного, вважаючи вказані прокурором ризики необґрунтованими, в зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Одночасно підтримав позицію адвоката ОСОБА_8 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника.
Прокурор наполягала на задоволенні свого клопотання та проти заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника заперечувала, вважаючи їх не обґрунтованими, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зменшення ризиків стороною захисту не надано.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає, за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки строк його дії спливає 06 травня 2022 року, але жодних підстав для його зміни на даний час не має, заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі яких був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились. Крім того, враховуючи, що санкція ч.3 ст.187 КК України передбачає покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризикам переховування обвинувачених від органу досудового розслідування і суду та можливість продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, у інший спосіб ніж тримання їх під вартою.
Що стосується клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, крім вищезазначених обставин, ще й в зв`язку з тим, що ні обвинуваченим ОСОБА_3 , ні його захисником в своєму клопотанні щодо зміни запобіжного заходу не обґрунтовано та не зазначено взагалі підстав, які свідчать про зменшення ризиків.
Аналізуючи посилання адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо бажання останнього повернутися до ЗСУ у зв`язку із введенням воєнного стану, суд погоджується з позицією прокурора, яка повністю ґрунтується на вимогах діючого КПК України, а саме те, що не підлягає скасуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби під час мобілізації щодо обвинувачених за ст.187 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Обвинуваченим:
- ОСОБА_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 30 червня 2022 року включно;
- ОСОБА_4 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 30 червня 2022 року включно;
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1