Справа №639/2369/22
Провадження № 1-кс/639/653/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000597 від 16.08.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильск Красноярського краю РФ, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, при цьому у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Сторона захисту посилалась на необґрунтованість вимог клопотання через недоведеність ризиків, на які посилався орган досудового розслідування, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, адже він працює неофіційно, проживає однією сім`єю з жінкою, з якою мають спільну дитину, відомості про батька якої хода і записані в свідоцтві про народження відповідно до ст. 35 СК України, проте ОСОБА_4 є її біологічним батьком та приймає участь в її утриманні. Крім того, сторона захисту посилалась на необґрунтованість підозри, вказуючи, що це підтверджується відеозаписом з камер внутрішнього спостереження магазину «АТБ», який стороною обвинувачення до клопотання не додано, та з якого вбачається, що ОСОБА_4 не проходив повз касову зону магазину «АТБ», при цьому ОСОБА_4 не мав наміру вчиняти крадіжку, у нього були із собою як готівкові, так і безготівкові кошти.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000597 від 16.08.2022 року.

17.08.2022р. ОСОБА_4 в рамках вказаного досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху 16.08.2022 року о 14:15 годині за адресою : м. Харків, вул. Москалівська, 106, на таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, належного ТОВ «АТБ маркет», а саме продуктів харчування на загальну суму 1861, 06 грн., в умовах воєнного стану.

За змістом показань підозрюваного ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, він своєї вини не визнав, пославшись на те, що не мав намір вчиняти крадіжку, збирався оплатити продукти харчування, мав при собі готівкові та безготівкові кошти.

З доказів, зібраних під час досудового розслідування та наданих слідчому судді, а саме: змісту протоколу огляду місця події 16.08.2022за адресою: м. Харків, вул.. Москалівська 106; протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідного кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру.
При цьому щодо посилань сторони захисту про зворотне, то необхідно зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення. Метою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Європейський суд з прав людини зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому ОСОБА_4 раніше не судимий, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Водночас, надаючи оцінку щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що:
- ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), § 59);

- наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини» (Selcuk v. Turkey), § 34; «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria), § 9).

При цьому підозрюваний ОСОБА_4 :

- раніше не судимий, дані про притягнення його раніше до кримінальної відповідальності відсутні;

- підозрюється у вчиненні одного замаху на кримінальне правопорушення, яке не пов`язане з насиллям чи погрозою його застосування.
- має місце реєстрації та постійне місце проживання в м. Харкові.

- викладає логічну і послідовну власну версію відповідних подій, яка на теперішній час органом досудового розслідування в повній мірі не перевірена та не спростована під час розгляду клопотання.

При цьому стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження, того, що підозрюваний має наміри або реалізовував спроби будь-яким чином вплинути на свідків. Потерпілим же у кримінальному провадженні є юридична особа, що взагалі унеможливлює вплив на неї.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення, в порушення вимог п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування таких ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України як ризики незаконно впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, вказані ризики ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.
З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що, побоюючись відповідальності, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Проте, при розгляді клопотання встановлено, що зазначений доведений стороною обвинувачення ризик має невиключний ступень його реалізації.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведений стороною обвинувачення ризик , передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Фактично цей ризик, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , має невиключний ступінь його здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаному ризику.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризику, доведеного слідчим і прокурором та його ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час доби та з покладенням обов`язків, окрім іншого, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваним ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання в межах строків досудового розслідування, тобто до 17.10.2022р., поклавши на нього такі обов`язки:

- заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 год. по 06:00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Строк дії ухвали до 17 жовтня 2022 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати прибути до місця свого проживання до 21:00 год. 18.08.2022р..

Копію ухвали надати слідчому СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1