Номер провадження: 11-кп/813/377/22
Справа № 500/527/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2021 року про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом відносно:

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ізмаїльського району Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого та маючого трьох малолітніх дітей, працюючого за наймом програмістом з обслуговування програмного забезпечення комп`ютерної техніки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- засудженого вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою задоволено подання інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_7 затримати та взяти під варту.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що ОСОБА_7 , не зважаючи на застосовані до нього письмові попередження, без поважних причин не виконував обов`язок з`явитись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, окрім того усвідомлював наслідки не виконання покладених обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з наступних підстав:

- на аркуші справи № 90 є попередження від 28.06.2018 року, яке не оформлено належним чином тому, оскільки не зазначено який саме засуджений попереджається;

-у судовому засіданні ОСОБА_7 не визнав, що у попередженні стоїть його підпис;

Посилаючись на викладені обставини, захисник зазначає, що, зважаючи на недопустимість наявного у справі попередження як доказу, орган пробації не міг звертатись до суду з поданням, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні подання інспектора про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з наступних підстав:

- він не з`являвся у службу пробації з причини обрання судом відносно нього цілодобового домашнього арешту, власної хвороби та членів його родини, яка складається з вагітної дружини та 3-х неповнолітніх дітей;

- через відсутність роботи засуджений змушений перебувати у постійному пошуку випадкового заробітку;

- довідки Суворовської СР про відсутність засудженого за місцем проживання та його від`їздом до Російської Федерації не відповідають дійсності.

Посилаючись на викладені обставини, засуджений просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні подання інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового розгляду.

Захисник надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, їх доводи вважав безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та надані до подання матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 166 КВК України , якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, ЗУ "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі Порядок).

Частиною 2 ІV Розділу вказаного Порядку визначено необхідність явки засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації та порядок проведення з нею бесіди в порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення.

Так, на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).

У день першого візиту засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації персонал органу пробації проводить бесіду з нею, під час якої, окрім перевірки посвідчуючих особу документів та з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення , роз`яснюються порядок та умови відбування покарання та здійснення нагляду, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи (п.6).

З метою документальної фіксації фактів, що мають значення для порядку та умов відбування покарання та здійснення нагляду, засуджені особи надають пояснення. За результатами проведеної бесіди визначається першочергова частота зустрічей або бесід із засудженою особою, місце їх проведення (за місцем роботи, проживання засудженої особи, в приміщенні уповноваженого органу з питань пробації) з метою здійснення оцінки ризиків (п.7).

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку (п.8).

Перед винесенням попередження засуджений до звільнення з випробуванням надає пояснення, ознайомлюється з винесеним попередженням та ставить на ньому свій підпис.

Частиною 3 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання (п.3).

Частиною 1 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого засуджений до звільнення з випробуванням зобов`язаний: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; один раз на квартал надавати пояснення або уповноваженим органом з питань пробації складається довідка про проведення бесіди зі звільненим з випробуванням (п.2).

Частиною 3 вищевказаного розділу Порядку визначено, що особи, звільнені з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2017 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладанням додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і роботи (а.о.с. 4-5).

23 січня 2018 року до Ізмаїльського МРВ з питань пробації надійшов вирок відносно засудженого ОСОБА_7 (а.о.с. 2)

29 січня 2018 року засуджений ОСОБА_7 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та засудженому було роз`яснено значення і порядок відбуття іспитового строку, обов`язки покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, про що свідчить його особиста підписка (а.о.с. 16).

ОСОБА_7 постановою від 29 січня 2018 року були встановлені дні реєстрації: перший четвер кожного місяця, з даною постановою був ознайомлений засуджений, про що свідчить його особистий підпис (а.о.с. 17).

05 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року ОСОБА_7 не з`явився до Ізмаїльського МРВ з питань пробації, однак було встановлено, що до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороню залишати місце проживання цілодобово в період з 13.03.2018 року до 10.05.2018 року (ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду від 13 березня 2018 року справа № 500/1367/18, провадження № 1-кс/500/433/18) у кримінальному провадженні №0000589, внесеному до ЄРДР 08.03.2018 року, у якому 12 березня 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.о.с. 78-79, 71-72).

Разом з тим, ігноруючи накладені судом обов`язки засуджений ОСОБА_7 неодноразово порушив умови відбування покарання, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 07 червня 2018 року, 05 липня 2018 року, 02 серпня 2018 року без поважних причин (а.о.с. 18), за що йому 29 серпня 2018 року було винесено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду (а.о.с. 90-92).З письмових пояснень, наданих засудженим 29 серпня 2018 року (а.о.с. 93) вбачається, що він не з`явився на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим йому винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Вказане попередження відповідає формі, затвердженій Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5, додаток 23 до цього Порядку.

Однак, 06 грудня 2018 року ОСОБА_7 до Ізмаїльського МРВ не з`явився, про що був повідомлений належним чином, шляхом вручення запрошення 01 листопада 2018 року (а.о.с. 130).

Відповідно до матеріалів подання, згідно проведеної органом пробації перевірки засуджений ОСОБА_7 з 06 грудня 2018 року не перебував та не утримувався у КУ «ІМЦЛ», «Дунайської обласної лікарні», «Центральної районної лікарні Ізмаїльського району», Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

При цьому, було встановлено, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (номер справи 500/2894/18) в рамках якого, ухвалою суду від 28 листопада 2018 року провадження по зазначеній справи зупинено у зв`язку з розшуком останнього.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду у суді першої інстанції, так і в апеляційних скаргах стороною захисту не оспорювались факти неприбуття засудженим ОСОБА_7 до Ізмаїльського МРВ 07 червня 2018 року, 05 липня 2018 року, 02 серпня 2018 року та 06 грудня 2018 року. При цьому, будь-яких доказів, що свідчать про поважність причин неприбуття до суду не надано. Посилання засудженого на перебування під домашнім арештом, є необґрунтованими, оскільки даний запобіжний захід був застосований до ОСОБА_7 з 13 березня 2018 року до 10 травня 2018 року, а ухвалою суду від 28 листопада 2018 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (Єдиний унікальний № 500/2894/18, провадження № 1-кп/500/407/18). Також, апеляційний суд звертає увагу, що під час розгляду подання у суді першої інстанції ОСОБА_7 підтверджував, що виїжджав до РФ, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Таку поведінку засудженого колегія суддів розцінює як невиконання засудженим ч. 3 ст. 166 КВК України, а відтак це є безумовною підставою для скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які були б підставою для скасування ухвали, апеляційним судом не встановлено. Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції додержався вимог закону і мотивовано задовольнив подання, а тому доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 не відповідають дійсності і не підлягають задоволенню, відтак підстав для скасування прийнятого судом рішення немає.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що захисником не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив :

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2021 року про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4