ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/9914/21
№ 1-кп/336/388/2022
28 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 15.04.1985 року за ст. 81 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 31 липня 1986 року умовно-достроково з невідбутим строком в один рік одинадцять місяців двадцять п`ять днів;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.1987 року за ст. ст. 17 і 81 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна; відомостей про звільнення немає;

- вироком Запорізького обласного суду від 01.11.1993 року за ст. ст. 196 ч. 1, 17 і 861 КК України (в редакції 1960 року) до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 6 грудня 2001 у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2004 року за ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3, 188 ч. 2 КК України до шести років позбавлення;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2004 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до шести років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11 грудня 2009 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2011 року за ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3, 263 ч. 1, 277 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 16 жовтня 2012 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2013 року за ст. ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2014 року за ст. ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців; ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2014 року в порядку ст. 70 ч.4 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів (вирок від 23.10.2013 року та вирок від 06.10.2014 року) у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2015 року за ст. ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 71 ч.1 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі;

- вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2015 року за ст. ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі, звільнений 19.01.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 19 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

7 жовтня 2021 року, в ранковий час, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території ст. «Запоріжжя-Вантажне», розташованої по вул. Стартовій в м. Запоріжжі в Шевченківському районі м. Запоріжжя, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа таємно викрав з шести вагонів на 4-тій колії майно акціонерного товариства «Українська залізниця» - 11-ть з`єднувальних рукавів (голівок повітряної магістралі), загальною вартістю 9261,67 гривень, чим спричинив названому товариству матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення, згідно яких дійсно 7 жовтня 2021 року, в ранковий час, він перебував на території ст. «Запоріжжя-Вантажне», де скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа скоїв крадіжку 11-ти з`єднувальних рукавів з шести вагонів, маючи на меті здати їх на металобрухт, але згодом його зупинили та затримали, а викрадене вилучили. Перелік, найменування та вартість викраденого він не оспорював. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочину - спричинення потерпілому матеріальної шкоди, суд враховує і особу винного, склад його сім`ї та стан здоров`я: раніше судимий, неодружений, не інвалід, постійного місця роботи не має, має постійне місце проживання.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі.
При цьому, судом також встановлено, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, він висловив критику до своєї протиправної поведінки та щиро розкаявся. Перелічені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, що призначається за вчинений злочин, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, судом не встановлено підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України.
Обвинуваченому у кримінальному провадженні не був обраний запобіжний захід.

Під час судового розгляду клопотань про його застосування не надійшло.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за їх належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1