СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1211/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2022 року за № 0001291, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час та місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.12.2021, видане ТСЦ №6346, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає право керувати транспортними засобами, з метою подальшого використання.

Так, ОСОБА_3 05.12.2019 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з категорією «В».

27.06.2021 працівниками Управління патрульної поліції в Київській області, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №233876 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 . За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №367/4832/21 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до листа ГСЦ МВС України за №31/26-4490 від 11.08.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.12.2019, після навчання (вперше), з правом керування транспортними засобами категорії «В», терміном дії до 05.12.2021, яке було здане на збереження. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 не маючи посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обороті на території України, звернувся до невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів в сервісних центрах МВС України.

Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 , то останній, з метою виконання свого злочинного умислу, в невстановлені дізнанням час та місці, надав вказаній невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає право керувати транспортними засобами, отримавши в подальшому завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.12.2021, видане ТСЦ №6346 на його ім`я.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.12.2021, видане ТСЦ №6346 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами та не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року №340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п. п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України за №31/26-4490 від 11.08.2022, до наявних облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 04.08.2022 (на час проведення перевірки) посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалося на ім`я громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ТСЦ №6346 РСЦ ГСЦ МВС Харківської області (філія ГСЦ МВС).

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №CЕ-19/111-22/29462-ДД від 29.07.2022 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в пособництві у підроблені посвідчення, яке видається установою, та надає право керувати транспортними засобами, з метою його використання, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документ, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_3 22.07.2022, приблизно о 12 годині, керуючи автомобілем марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3 по пр-т. Леся Курбаса, 19-А у м. Києві, був зупинений слідчим, який згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», попросив пред`явити документи. Після цього, ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.12.2021, виданого нібито на його ім`я, використав завідомо підроблений документ, який видається установою та надає права, пред`явивши слідчому дане посвідчення, достовірно знаючи, що воно підроблене. В подальшому, вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.
Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві підозрюваний ОСОБА_3 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, та надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, та надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись ст.ст.100, 124, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за:
- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
- ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Речовий доказ: посвідчення водія серії № НОМЕР_4 від 08.12.2021 року , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001291 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави відшкодування судових витрат за проведення експертизи №СЕ-19/111-22/29462-ДД від 29.07.2022 року в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя : ОСОБА_1