Справа № 299/1279/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/48/21 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2020.

Цим вироком :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сабробат (Азербайджан), мешканець АДРЕСА_1 , громадянин Азербайджану, із середньою освітою, не працюючий, одружений, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не судимий, засуджений:

- за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ; пістолет марки «ЕКОL SPESIAL 99», CAL. 9 mm. Р.А.К. з номерним позначенням НОМЕР_1 , який зберігається у Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області (19) - ухвалено знищити; транспортний засіб марки «Jeep Grand Cyerokee», р.н.з. Латвійської республіки НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_8 передано останньому, як користувачу.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 1307,60 грн. за проведення в справі судово-балістичної експертизи №1/198 від 10.04.2020.
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, у невстановленої особи та в невстановленому місці, через мережу «Інтернет», умисно, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, незаконно придбав пістолет марки «ЕКОL SPESIAL 99, САГ. 9 mm. Р.А.К.» з номерним позначенням НОМЕР_1 , який відповідно до висновку експерта №1/198 від 10.04.2020 - є короткоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом (країна - виробник Туреччина), який є справним, виготовлений промисловим способом та придатний до

-2-
неодноразового проведення пострілів 9 мм. шумовими та газовими патронами та способом роздільного спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм-Р.А.К. та круглого метального снаряду зі сплаву на основі свинцю, що не притягується магнітом, діаметром 6,9 мм. і вагою 2,06 г.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне поводження з вогнепальною зброєю ОСОБА_8 , без передбаченого законом дозволу, зберігав пістолет марки «ЕКОL SPESIAE 99, САГ. 9 mm. Р.А.К.» на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номерний знак Латвійської республіки НОМЕР_2 до 15 год. 30 хв. 07.04.2020, яким керував ОСОБА_8 та був зупинений працівниками поліції СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області біля будинку №164 по вул.Ардовецькій в с.Підвиноградів Виноградівського району.
Працівниками поліції СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області о 15 год. 30 хв. 07.04.2020, у салоні автомобіля марки «JEEP GRAND CHEROKEE», р.н.з. Латвійської республіки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , на передньому пасажирському сидінні, було виявлено пістолет марки «ЕКОL SPESIAL 99, CAL. 9 mm. Р.А.К.» з номерним позначенням НОМЕР_1 та в подальшому вилучено слідчим Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
В апеляційній скарзі поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 24.12.2020 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує про незаконність вироку суду першої інстанції, оскільки такий постановлено з порушенням матеріального та процесуального законодавства та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зазначали, що при проведенні огляду місця події від 07.04.2020 не бачили де і при яких обставинах було вилучено пістолет, їм його просто показали працівники поліції а потім попросили поставити підпис у протоколі огляду місця події. Також зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не дав належної оцінки протоколу огляду місця події від 07.04.2020 з фото таблицею, який на переконання захисника складено з порушенням ст.223 КПК України, оскільки заява добровільної згоди на проведення огляду місця події, містить рукописний текст, виконаний не ОСОБА_8 , який до того ж не володіє українською мовою, оскільки являється громадянином Азербайджану, тому написати заяву українською мовою не міг, при цьому ні перекладач, ні захисник не залучався. Також вказує, що у порушення вимог ст.87 КПК України, огляд місця події проведено без участі захисника, що є істотним порушенням закону. Вважає, що суд безпідставно поклав в основу винуватості ОСОБА_8 висновок судової балістичної експертизи №1/198 від 10.04.2020, який на його думку є неповним та містить неточності, у зв`язку з чим судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної судової балістичної експертизи. В судовому засіданні експерт при проведенні первинної судової балістичної експертизи вийшов за рамки дослідження пістолету, оскільки використав невідомі предмети, а саме пиж та металеву кульку, тобто предмети, які на дослідження не надавались.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, промову прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника -адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до задоволення з таких підстав.

-3-

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Цих вимог кримінального процесуального закону та Конвенції судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не дотримано.

Зі змісту вироку суду першої інстанції вбачається, що в ньому сформульовано та викладено лише частину обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , за епізодами незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї, водночас, в мотивувальній частині вироку не вказується на час, місце та інші обставини, за яких ОСОБА_8 незаконно носив вогнепальну зброю, хоча його дії було кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України і за цією кваліфікуючою ознакою.

Відповідно до ст.374 КПК України та роз`яснень, які містяться п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», зі змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93; № 12 від 03.12.97; № 6 від 30.05.2008р. - мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед

-4-

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою підстави для цього.

Висновки суду, щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Додержуючись вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого обвинувачення особі. За наявності підстав для визнання частини обвинувачення необґрунтованим за тією ж самою частиною статті КК України, суд повинен виключити його з обсягу висунутого обвинувачення, не виправдовуючи цю особу за тим обвинуваченням, яке їй було пред`явлено.

В порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції, фактично виклавши в мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_8 мотиви визнання судом обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України доведеним, не зазначив відповідного рішення про виключення з обсягу обвинувачення такої кваліфікуючої ознаки як носіння без передбаченого дозволу вогнепальної зброї, чим допустив як протиріччя у своїх висновках так і суперечності щодо змісту вироку.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Як видно, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про зміну обвинувачення в частині обвинувачення ОСОБА_8 за такою кваліфікуючою ч.1 ст.263 КК України ознакою як незаконне носіння вогнепальної зброї.

У зв`язку з наведеним та враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, які кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, суд першої інстанції в ході судового розгляду прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України повинен був зазначити про доведеність всього обсягу обвинувачення за всіма кваліфікуючими ознаками та вказати про час і місце та інші обставини, за яких ОСОБА_8 незаконно, без передбаченого законом дозволу, носив вогнепальну зброю, обґрунтувавши це у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку про доведеність вини ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України без зазначення у ній про доведеність всього обсягу обвинувачення, не узгоджується зі п.2 ч.3 ст.374 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виключивши частину обвинувачення за тією ж самою частиною статті КК України, фактично не виключив його з обсягу висунутого обвинувачення, допустив такі порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто є істотними порушеннями КПК України, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції. До того ж, при викладених обставинах апеляційна інстанція позбавлена можливості ухвалити будь-яке самостійне рішення, оскільки апеляційна скарга захисника, таких вимог не містить.

-5-

Крім того, доходячи висновку про доведеність вини ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, суд першої інстанції належним чином не мотивував своє рішення, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у їх сукупності, у тому числі тим, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, допустив істотні суперечності та припущення у своїх висновках щодо фактичних обставин кримінального провадження, винності чи невинності обвинуваченої в обсязі висунутого їй обвинувачення, належності чи неналежності, допустимості чи недопустимості, достовірності чи недостовірності, достатності чи недостатності тих чи інших доказів, і не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він взяв до уваги одні докази й відкинув інші, яким не дав однозначної оцінки в їх сукупності, обмежившись лише перерахуванням доказів обвинувачення та їх вибірковою оцінкою, що є неприпустимим.

Так, із матеріалів кримінального провадження, а також журналів судових засідань та технічних носіїв інформації, на яких зафіксований судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 убачається, що судом першої інстанції, окрім обвинуваченого ОСОБА_8 , допитувалися свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , судовий експерт ОСОБА_12 , досліджувалась низка письмових доказів, долучених стороною обвинувачення.

Суд у вироку має зазначити джерело доказу, фактичні дані, що стосуються доказуваної обставини, а також зазначити, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Проте, суд першої інстанції вказаних положень закону не дотримався, допустив неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні.

Так, на обґрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дії за ч.1 ст.263 КК України, суд першої інстанції послався, зокрема, на та показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та виклав такі лише в тій частині, яка, на думку суду першої інстанції, підтверджує причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, незважаючи на те, що фактично зі змісту показань вказаних свідків слідує, що вони 07.04.2020 під час проведення огляду місця події, біля автомобіля не були, а їх залучили після того, як знайшли пістолет. При цьому, ОСОБА_10 перебувала на значній відстані під час огляду, а ОСОБА_11 разом з сусідами спостерігала за діями поліцейських, а вже потім була залучена понятим. Зазначене свідчить про те, що вказані поняті не підтвердили виявлення та вилучення пістолета саме з автомобіля ОСОБА_8 , що утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та свідчить про наявність кваліфікуючої ознаки як незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Не містить оскаржуваний вирок і аналізу даних, що містяться в письмових доказах, представлених стороною обвинувачення, зокрема: висновку судово-балістичної експертизи № 1/198 від 10.04.2020, відповідно якого вилучений 07.04.2020 з автомобіля ОСОБА_8 предмет є коротко ствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом марки EKOL SPESIAL 99, CFL.9 mm/P.A.K. заводу виробника «EKOL» ,(країна виробник Туреччина), з номерним позначенням НОМЕР_1 . Пістолет є справним, виготовлений промисловим способом та придатний до неодноразового проведення пострілів 9 мм. шумовими та газовими патронами та способом роздільного
-6-

спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм. Р.А.Л. та круглого металевого снаряду зі сплаву на основі свинцю що не притягується магнітом , діаметром 6,9 мм. і вагою 2,06 г.
Так, у частині експертного дослідження, зазначено, що у дульному каналі наявна «Х»-подібна перетинка, що пістолет є газовим пістолетом. Також зазначено, що виготовлений заводським способом. До механізму жодних змін не вносилось, але у самому висновку про те, що пістолет за своїм призначення є газовим, не зазначається.
Відповідно до характеристик пістолет марки EKOL SPESIAL 99, CFL.9 mm/P.A.K. заводу виробника «EKOL», даний пістолет відноситься до типу стартового (сигнального), що заряджається шумовим патроном 9 мм.
Даний пістолет знаходиться у вільному доступі для придбання і дозволу не потребує.
При дослідженні пістолету марки EKOL SPESIAL 99, CFL.9 mm/P.A.K. експерт використав круглий металевий снаряд діаметром 6,9 мм і вагою 2,06 г., що не притягується магнітом. Даний предмет у ОСОБА_8 не вилучався. Тобто, при дослідженні вище вказаного газового пістолета , експерт якимось чином прикріпив на кінці ствола спеціально виготовлену металеву кульку, яка відповідно при розширені газів мусить відлітати. На підставі цього, експерт визнав газовий ( сигнальний) пістолет вогнепальною зброєю.

12. Під час судового засідання стороною захисту подано клопотання про проведення повторної судової балістичної експертизи незалежній експертній установі Київському НДІСЕ. Але у задоволені клопотання відмовлено.

13. Допитаний у судовому засіданні як спеціаліст експерт Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_12 підтвердив, що пістолет який він досліджував виготовлений промисловим способом, конструктивні зміни до нього не вносили. В каналі стола знаходиться хрестоподібна перетинка. При досліджені він вставив на кінці металеву спеціально виготовлену кульку , яку запижував і провів постріл газовим патроном. Тому надав висновок що пістолет відноситься до вогнепальної зброї.

14. Ні в експертному дослідженні, ні в своїх показах експерт не зазначив який використовував матеріал для пирування, його розмір та ін. Чи використовувалась одна і таж кулька для проведення пострілів в експертному дослідженні не вказано.

Поза увагою суду залишились і показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який вказував, що він придбав собі пістолет через мережу Інтернет та був упевнений у тому, що він сувенірний, що свідчить про вибіркову оцінку доказів та ставить під сумнів встановлені судом обставини кримінального провадження по суті висунутого ОСОБА_8 обвинувачення в повному обсязі.

Встановлені стороною обвинувачення обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення судом першої інстанції проаналізовано також вибірково.

При цьому, приймаючи до уваги докази сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та відкидаючи доводи сторони захисту, за яких обвинувачений заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції не дав їм належної оцінки та не навів переконливих мотивів, з яких він надав перевагу одним доказам, при цьому, не мотивувавши рішення про відхилення показань ОСОБА_8 , у тому числі і тих, що стосуються тверджень обвинуваченого про те, що пістолет не бойовий.

Судом не наведено будь-яких доказів, якими підтверджується той факт, що саме вилучений у ОСОБА_8 пістолет є тим, що був предметом експертного дослідження.

-7-

Також суд безпідставно поклав в основу винуватості ОСОБА_8 висновок судової балістичної експертизи №1/198 від 10.04.2020, попри наявність сумнівів у його повноті та точності, у зв`язку з чим судом було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення повторної судової балістичної експертизи.

Тобто, висновки суду першої інстанції щодо оцінки доказів та встановлених обставин справи, містять істотні суперечності, які не було усунуто судом при розгляді справи, а також не містять точних і категоричних суджень, які ставлять під сумнів висновки суду з приводу належності чи неналежності, допустимості чи недопустимості, достовірності чи недостовірності, достатності чи недостатності тих чи інших доказів, про що правильно зазначено в апеляційних скаргах сторін обвинувачення та захисту.

На думку апеляційного суду, із вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не вбачається однозначного висновку про обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, а формулювання мотивувальної частини вироку не відповідає вимогам ст.374 КПК України, не носить характеру правової визначеності та категоричності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив суперечливе за своїм змістом судове рішення, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, які, у відповідності з приписами ст.ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, тягнуть за собою безумовне скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи те, шо допущені судом першої інстанції під час судового розгляду порушення вимог ст.ст. 94, 370, ч.3 ст.374 КПК України є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування вироку щодо ОСОБА_8 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції згідно зі ст.ст.410, 411, 412, 413, 415 КПК України, і це в свою чергу виключає можливість прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Інші доводи сторони захисту, які стосуються доведеності чи недоведеності обвинувачення, належності чи неналежності, допустимості чи недопустимості, достовірності чи недостовірності, достатності чи недостатності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, мають бути враховані судом під час нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки апеляційний суд не має права вирішувати наперед ці питання, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, ретельно дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін обвинувачення та захисту з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

-8-

Керуючись ст.ст.404, 405,407,412,415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2020, щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , за ч.1 ст.263 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала Закарпатського апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: