ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/3652/21 Номер провадження 11-кп/814/1810/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

за участю: обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції ),

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб , тобто до 02.09.2022 року включно.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України.

Згідно розпорядження Голови Верховного суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м Харкова за Київським районним судом м. Полтави.

04.07.2022 Харківська обласна прокуратура подала до Київського районного суду м. Полтави клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , просили продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Задовольняючи клопотання прокурора , суд погодився з існуванням ризиків , передбачених ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і зазначив , що обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В принесеній апеляції адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову , якою обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат заперечує усі заявлені прокурором ризики . Зокрема вказує , що запровадження в Україні воєнного стану , жодним чином не збільшує існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України , обвинувачений є чоловіком до 60 років , тобто він не зможе покинути територію держави . Крім того , адвокат стверджує, що на території м. Харкова функціонують усі органи державної влади , які зможуть контролювати поведінку обвинуваченого.

Посилається адвокат і на позитивні характеристики обвинуваченого, відсутність судимостей , наявність міцних соціальних зв`язків , малолітню дитину 2013 року народження.

Також , на переконання принесеної апеляції адвокат вказує , що допитані під час розгляду кримінального провадження потерпілі не дали показів , які б вказували про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину , а тому для перевірки обґрунтованості тримання під вартою , на переконання адвоката , необхідно в судовому засіданні дослідити матеріали кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та в його інтересах адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги адвоката.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , учасників судового провадження щодо підтримання та спростування доводів апеляції скарги , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Встановлено , що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України.

Згідно розпорядження Голови Верховного суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м Харкова за Київським районним судом м. Полтави.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину , інкримінованому ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Тому доводи апеляції щодо відсутності існування ризиків є безпідставними.

Окрім вказаного , колегія суддів звертає увагу , що згідно з сталою практикою Європейського суду з прав людини, яка є прецедентною для національних судів, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Так , ОСОБА_7 обвинувачується у злочині , в результаті якого загинуло 15 людей похилого віку та який має певний суспільний резонанс.

А тому вказані обставини у повній мірі превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

І при цьому дані про особу обвинуваченого , на які посилається автор апеляцій , не зменшують існування вказаних ризиків.

Не спростовують висновків суду і інші доводи апеляції адвоката , зокрема про відсутність доказів вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Так , на даний час здійснюється розгляд кримінального провадження по суті , та під час вирішення питання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу виді тримання під вартою , суд не оцінює докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

В цьому контексті , колегія суддів зазначає, що встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, є завданням подальшого судового провадження в суді першої інстанції, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається та продовжується. Наявність чи відсутність доказів вини обвинуваченого суд першої інстанції може встановити лише за результатами їх дослідження в судовому засіданні. Суд апеляційної інстанції в даному випадку не вправі перебирати на себе ці функції суду першої інстанції та давати оцінку доказам у справі.зпідставними є вимоги адвоката про необхідність дослідження в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 422-1 КПК України суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції:

ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою;

клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто вказаною нормою чітко передбачено , перелік матеріалів , копії яких можна витребувати і з метою виключно перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків.

Можливість витребування матеріалів кримінального провадження вказаною статтею не передбачено. Не вбачає в цьому доцільності і колегія суддів апеляційного суду.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвокатів жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4