Справа № 156/174/21
Провадження № 1-кп/156/13/22
ВИРОК
Іменем України
07 жовтня 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іваничі кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 14.01.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, мешканця: АДРЕСА_1 , востаннє судимого:
14.03.2011 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч. 1 ст 122, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, із врахуванням ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 03.02.2016 року; судимість не знято та не погашено у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 296 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

13 січня 2021 року близько 23 години в с. Гряди Іваничівського району, ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці - на перехресті вул. Миру та вул. Затишної, неподалік магазину «Анастасія», розташованого по вул. Миру, 27а, маючи прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що супроводжувалося заподіянням тілесних ушкоджень, нахабно, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, порушуючи спокій та відпочинок інших осіб, безпричинно, умисно, у присутності інших громадян, які перебували поблизу магазину «Анастасія» за адресою: с. Гряди, вул. Миру, 27А, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет травматичну зброю з вогнепальним принципом метання снаряду «ПМ-РФ», промислового виробництва КНВО «Форт» МВС України, здійснив один постріл вгору, після чого здійснив ще один постріл в спину потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді сліпої відкритої рани в поперековій ділянці зліва на рівні другого хребця в межах м`яких тканин довгого м`язу спини з наявністю в рані гумової кулі діаметром біля 1,0 см., яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 29.01.2021 за ступенем тяжкості відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також, після спроби ОСОБА_9 припинити хуліганські дії ОСОБА_5 та забрати у нього дану травматичну зброю, здійснив ще один постріл з неї в бік потерпілої ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин правої кисті у вигляді припухлості та почервоніння (гіперемії), яке згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 10.02.2021 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого злочинні дії ОСОБА_5 були припинені сторонніми особами, які повалили його на землю та відібрали травматичну зброю.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.296 КК України, а саме, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені не визнав, суду пояснив, що 13 січня 2021 року близько 22-23 год. вечора йому зателефонував знайомий ОСОБА_10 та попросив про допомогу, сказавши, що незабаром до ОСОБА_5 під`їде ОСОБА_11 і вони повинні приїхати до ОСОБА_12 , а по дорозі ОСОБА_13 розкаже ОСОБА_5 про причини. ОСОБА_14 приїхав червоним мерседесом, він сів в автомобіль до ОСОБА_15 і вони поїхали до магазину в с. Гряди, де на них повинен був чекати ОСОБА_16 . По дорозі ОСОБА_11 розповів йому про свої проблеми з односельчанами, які в той вечір колядували по селу «перебиранцями» та, будучи в стані алкогольного сп`яніння, чіплялися і побили його знайомого; ОСОБА_13 , коли він їхав на автомобілі, перестріли на виїзді із села, телефонують і погрожують побиттям. Тому, він та ОСОБА_16 повинні були супроводити ОСОБА_13 , щоб той безпечно добрався додому. Зустрівшись біля магазину в с. Гряди із ОСОБА_16 , він пересів в автомобіль до ОСОБА_16 , ОСОБА_13 на автомобілі рушив першим, щоб показати дорогу, а він з ОСОБА_16 поїхали слідом за ним. Рухаючись по селі, він з ОСОБА_16 лишилися позаду автомобіля ОСОБА_13 та не знали куди останній поїхав. Зателефонувавши до ОСОБА_13 домовились, що зустрінуться біля місцевого магазину «Анастасія». Коли під`їжджали до автомобіля ОСОБА_13 , він побачив, що по центральній дорозі, яка освітлювалася, назустріч прямує група близько двадцяти людей. Нікого з них до події він не знав, також не знав потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , він лише знайомий із свідком ОСОБА_17 . Під`їхавши, ОСОБА_16 зупинився позаду автомобіля ОСОБА_13 , який був припаркований перед перехрестям, не доїжджаючи до місцевого магазину в с. Гряди. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_16 , він побачив, що біля автомобіля ОСОБА_13 стояв хлопець із групи людей, що йшла їм назустріч і, через прочинене вікно намагався витягти ОСОБА_15 з автомобіля. Він та ОСОБА_16 підійшли до автомобіля ОСОБА_13 з метою допомоги останньому і щоб заспокоїти хлопця, який смикав ОСОБА_15 . ОСОБА_16 хотів відтягнути ОСОБА_18 , і вони з ОСОБА_18 зчепилися між собою. ОСОБА_13 продовжував сидіти в автомобілі, а він почав відтягувати ОСОБА_18 від ОСОБА_16 . Моменту коли ОСОБА_13 покинув автомобіль він не бачив. Після того, як він відтягнув ОСОБА_18 , озирнувся та побачив, що ОСОБА_10 лежить на землі і на ньому хтось сидить верхи, він стягнув того, хто сидів верхи на ОСОБА_16 і, як виявилося пізніше, це був ОСОБА_19 . Коли стягував ОСОБА_8 з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 вже вийшов з автомобіля і він з ОСОБА_13 підняли із землі ОСОБА_16 , який був без свідомості. Жодних ушкоджень на ОСОБА_8 він не бачив. До них почали підходити інші хлопці з групи «перебиранців», і коли ОСОБА_13 відвів ОСОБА_16 в сторону, всі «перебиранці» почали бігти до нього і наносити йому удари, він намагався уникнути бійки, відходячи від «перебиранців», однак ті не хотіли з ним вести розмову. При цьому він, ОСОБА_16 , ОСОБА_13 перебували у тверезому стані, а хлопці і дівчата «перебиранці» - в стані алкогольного сп`яніння. У «перебираців» були з собою «викидухи» - металеві телескопічні кийки, якими вони завдавали ушкоджень автомобілю ОСОБА_13 . В кого конкретно був наявний металевий телескопічний кий він не бачив. Врятувавшись втечею, він сів в автомобіль ОСОБА_16 і вони рушили в напрямку м. Нововолинська. В автомобілі ОСОБА_16 він пістолета не бачив. Трохи від`їхавши, вирішили повернутися до місця бійки за ОСОБА_20 . Спочатку ОСОБА_11 не бажав сідати в автомобіль ОСОБА_16 не хотів залишати свій автомобіль у місці, де відбувалася бійка. Однак, переконавшись, що ключі від авто відсутні, він сів в автомобіль ОСОБА_16 і вони троє поїхали в напрямку м. Нововолинськ. Під час бійки людей було багато, серед них: близько двадцяти учасників бійки із групи «перебиранців», він, ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , а також сусіди, які через шум повиходили з навколишніх будинків і спостерігали за подіями. Жодного пістолету він на місці події не бачив, протягом сутички дійсно чув «хлопки», схожі на постріли. Він зброєю ніколи не володів, пістолету у руках ніколи не тримав та ніколи не стріляв. Чому потерпіла вказує на нього, як на особу, яка стріляла, він пояснити не може, місце бійки слабо освітлювалося, і через метушню було неможливо зрозуміти хто кого бив і де перебував у конкретний момент сутички. Крім того, частина людей були «перебиранці», тобто переодягнені та нафарбовані. ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_9 вказала на нього, щоб обмовити. В ході бійки було пошкоджено автомобілі ОСОБА_13 та ОСОБА_16 : побито переднє і заднє скло, пошкоджено боки. З автомобіля ОСОБА_13 хтось забрав ключі, гроші і телефон. У нього після бійки були тілесні ушкодження однак він за медичною допомогою не звертався. Потерпілу ОСОБА_9 він особисто не знає, до події обвинувачений з нею знайомий не був. Жодних ушкоджень на ОСОБА_9 . ОСОБА_5 під час бійки не бачив. З 14 січня по 20 січня він перебував у м. Нововолинськ та міста не покидав.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вони не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів. При цьому, не визнання винуватості обвинуваченим, суд розцінює, як спосіб його захисту, та намагання уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.
Відповідно до норм статті 56 КПК України потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що ввечері 13 січня 2021 року вона разом із ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 щедрували і зустріли ОСОБА_15 . У ОСОБА_13 та ОСОБА_18 виник конфлікт, коли «перебиранці» зупинили червоний мерседес під керуванням ОСОБА_13 , то побачила, що попереду на місці пасажира сидів ОСОБА_27 . Вона з дівчатами пішли далі, біля автомобіля залишилися ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , запропонувавши ОСОБА_13 та ОСОБА_27 защедрувати. ОСОБА_31 , обпершись, стояла перед автомобілем. Коли ОСОБА_13 натиснув на педаль газу і автомобіль почав рух в напрямку ОСОБА_32 , вона, піднявши ноги, сіла на капот авто. Після цього, ОСОБА_31 почала стукати в лобове скло, щоб ОСОБА_13 зупинив автомобіль, однак ОСОБА_13 продовжив рух і скинув ОСОБА_33 з капота автомобіля. Тоді почався спір між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_34 подзвонив до ОСОБА_13 , щоб дізнатися причини такої поведінки останнього. Вона з іншими пішли далі, і близько 22:30 год, коли підходили до магазину «Анастасія» побачили, що біля магазину стоять два автомобілі: один червоний, інший сірий. Хлопці пішли вперед у напрямку до автомобілів, ОСОБА_13 вийшов з автомобіля і тоді знову почалася суперечка. З ОСОБА_13 були також ОСОБА_5 та ОСОБА_16 . За перебігом цього конфлікту ОСОБА_9 безпосередньо не спостерігала, бо розмовляла з подругою край дороги. В той час, з магазину навпроти, на вулицю вийшов ОСОБА_19 , і коли почалася колотнеча та крики він попрямував туди. Тоді ж, вона з подругою підійшли ближче до епіцентру подій. Конфлікт тривав близько двадцяти-тридцяти хвилин. Бійка розпочалася з того, що ОСОБА_18 лежав на землі і його били ногами двоє чоловіків. Після цього, підбігли інші хлопці, з якими потерпіла і ОСОБА_18 щедрували, і вступили в спір. Згодом вона побачила, що ОСОБА_35 лежить на землі, а над ним стоїть чоловік з пістолетом ОСОБА_5 . Було здійснено постріл у спину ОСОБА_36 . Перед тим був один постріл вгору. Вона підбігла, хотіла вибити з рук пістолет, бо чоловік перезаряджав пістолет з метою здійснення ще одного вистрілу, однак послизнулася і вибити з рук пістолет їй не вдалося. Тоді почула ще один постріл і відчула біль в руці. Вона допомогла підвестися ОСОБА_37 і спрямувала його до магазину, однак він відмовився йти туди і повернувся до інших хлопців. В той час за десять метрів від ОСОБА_8 стояв ОСОБА_13 , який говорив з ОСОБА_38 , а ОСОБА_16 одразу після пострілу сів за кермо автомобіля та почав маневрувати ним. Особу, що стріляла вона впізнала, бо бачила його лице, це був обвинувачений ОСОБА_5 . Вона також безпосередньо бачила, як ОСОБА_5 здійснює постріл в спину ОСОБА_8 . Під час суперечки між хлопцями було здійснено чотири постріли: один вгору, другий в ОСОБА_8 , третій коли вона підбігла до чоловіка, щоб вибити пістолет з рук, а четвертий коли збили з ніг ОСОБА_5 . З пістолетом на місці конфлікту був лише ОСОБА_5 . Конфлікт припинився через те, що її мати викликала поліцію. Тоді ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 сіли в сірий мерседес і втекли. Повертаючись до приміщення магазину, на місці, де повалили на землю та лежав ОСОБА_5 , вона з батьком в снігу виявили пістолет, який згодом батько віддав поліції. Вона проходила лікування від отриманої травми: приймала знеболювальні, протизапальні та заспокійливі таблетки, а також мазь. На даний час рука у неї вже не болить, однак вона продовжує приймати заспокійливі препарати. Жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_39 потерпіла немає, просить суд обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі.
Згідно із показами потерпілого ОСОБА_8 , який обвинуваченого особисто не знає, 13 січня 2021 року близько 22-23 години вечора в честь свята він відпочивав в магазині в с. Гряди. В магазині також відпочивали його знайомі: ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , і власники: ОСОБА_42 і ОСОБА_43 з сім`єю. Всього в закладі перебувало близько десяти людей. Згодом йому подзвонив хтось із хлопців з числа його друзів, які колядували та поверталися до магазину, щоб він вийшов до них на вулицю. Чи хтось слідував за ним на вихід він не бачив. Вийшовши з магазину, він почув крики і сварку його друзів з обвинуваченим, підійшов ближче. Крім його друзів, обвинуваченого ОСОБА_5 також були ОСОБА_11 і ще невідомий ОСОБА_8 хлопець. Близько десяти людей були на вулиці під час сварки, серед яких, окрім ОСОБА_8 , були: ОСОБА_44 , ОСОБА_9 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 . Зміст сутички ОСОБА_19 не чув. Попрямувавши до епіцентру бійки, за два-три метри від місця події він послизнувся і впав на живіт обличчям вниз. ОСОБА_47 на животі він почув один «хлопок», однак не зрозумів, що сталося та не усвідомив, що це був звук пострілу. Хто здійснив такий «хлопок» потерпілий не бачив. Згодом він підвівся і пішов до магазину, а учасники сутички продовжували сваритися. На вулиці вже також перебували ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . У магазині залишались ОСОБА_42 і ОСОБА_43 з сім`єю. По дорозі до магазину, він відчув біль в спині і коли хтось із друзів сім`ї ОСОБА_48 оглянув його спину, виявилося, що в куртці і в спині діра. Після цього друзі викликали швидку та поліцію. Першими приїхали працівники поліції і його з ОСОБА_49 повезли у відділок, щоб надати пояснення. Після того, працівники поліції доставили його до лікарні, де обстежили, однак нічого не виявили. На наступний день потерпілий самостійно приїхав до лікарні, де внаслідок огляду було виявлено стороннє тіло та здійснено операцію з метою вилучення такого. Тиждень він перебував на лікуванні в лікарні. Потерпілий ОСОБА_19 претензій ні до кого немає, у разі визнання ОСОБА_5 винним, просить не позбавляти обвинуваченого волі.
Згідно ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є, зокрема, показання свідків.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження допитані, як свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 та допитано свідка ОСОБА_13 , на допиті якого наполягала сторона захисту. ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та ОСОБА_18 судом як свідки не допитувались через їхню неодноразову неявку в судове засідання та, оскільки сторона обвинувачення та сторона захисту не наполягала на їхньому допиті.
Із показань свідка ОСОБА_25 , які вона дала у присутності свого законного представника батька ОСОБА_52 , слідує, що 13 січня 2021 року близько 20 години вечора ОСОБА_25 , ОСОБА_9 , ОСОБА_45 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_53 , ОСОБА_44 та ОСОБА_54 пішли «перебиранцями» щедрувати. Коли пройшли декілька будинків, по дорозі їхав автомобіль, який вони зупинили, і обступивши, почали щедрувати. За кермом був ОСОБА_11 , з яким на передньому сидінні автомобіля перебував ОСОБА_55 . Коли відкрились вікна в автомобілі, ОСОБА_34 простягнув руку, щоб привітатись з ОСОБА_56 , потім вікно зачинилось, придавивши йому руку. Автомобіль почав продовжувати рух в той час, коли на капоті сиділи ОСОБА_28 і ОСОБА_53 , внаслідок чого останні впали на землю. Автомобіль поїхав у невідомому напрямку, а «перебиранці» продовжили щедрування. Згодом, біля 22 години, коли «перебиранці» прийшли до місцевого бару, щоб переодягтися, навпроти вже були два автомобіля мерседеси червоного і сірого кольору. З сірого автомобіля вийшло троє людей, а з червоного автомобіля вийшов ОСОБА_11 . Підійшовши до тих людей, ОСОБА_34 від удару одного з них впав і ті люди почали лупцювати його ногами. Хлопці з числа «перебиранців» підбігли до ОСОБА_57 і всі почали битися. Хто наніс перший удар ОСОБА_58 , та чим його вдарили вона не бачила. Після того, як вона в барі переодягнулася, покликала на допомогу відвідувачів бару, серед яких був ОСОБА_19 .. Коли вона повернулася до епіцентру подій, бійка ще тривала, а біля бару вже були присутні старші чоловіки відвідувачі магазину. Згодом, вона побачила ОСОБА_8 з пораненою головою. Як підійшла до нього, він показав їй на спині маленьку рану та сказав, що напевно в нього стріляли. Коли вона запропонувала ОСОБА_8 викликати швидку допомогу, той їй повідомив, що незабаром приїде наряд поліції. Після приїзду, поліцейські затримали ОСОБА_59 і ОСОБА_8 . Хто стріляв ОСОБА_25 не бачила, пострілів не чула і людей, що там були вона не знає. Безпосередньо бійки ОСОБА_25 не бачила. Людей, які били ОСОБА_57 , ОСОБА_25 також не бачила. Зазначила, що після бійки у ОСОБА_9 була перемотана рука.
Із показань свідка ОСОБА_23 , встановлено, що вона з подругою ОСОБА_60 приїхали до с. Гряди, щоб піти щедрувати. Вони з друзями повинні були зустрітися біля магазину «Продукти», щедрувати пішли між 19 та 20 годиною. По дорозі їм зустрівся знайомий - ОСОБА_11 , який їхав на червоному мерседесі. Вони, обступивши, вирішили защедрувати біля автомобіля. ОСОБА_11 був за кермом, поруч нього сидів ОСОБА_55 . ОСОБА_34 підійшов до автомобіля і протягнув руку, щоб привітатися з ними. Розмови ОСОБА_61 та ОСОБА_57 вона не чула. Кротач ОСОБА_62 почав зачиняти вікно, придавивши руку ОСОБА_58 . Автомобіль ОСОБА_15 почав рух, скинувши з капоту ОСОБА_63 і ОСОБА_64 , які сперлися об капот автомобіля. Так, як ОСОБА_28 є дівчиною ОСОБА_57 , останній почав пред`являти претензії з цього приводу до ОСОБА_15 . Однак, автомобіль ОСОБА_15 поїхав далі, а вони продовжили щедрування. За 20-30 хвилин до них підійшов ОСОБА_55 і приніс їм колонку. У ОСОБА_61 з ОСОБА_65 виникла суперечка з приводу того, що ОСОБА_11 скинув ОСОБА_63 і ОСОБА_64 з капоту автомобіля. Після щедрування, коли «перебиранці» повернулися до магазину «Продукти», на них вже чекали два автомобілі мерседеси червоного і сірого кольорів. Мерседес червоного кольору належить ОСОБА_66 . Коли вона почула, що почали бити ОСОБА_57 , вона побігла до бару, де сиділи відвідувачі, щоб повідомити дорослим про бійку. Коли вона повернулася, бійки не було, однак розмова велася на підвищених тонах. Вона сфотографувала номери автомобілів і повернулася до бару. Момент, коли стріляли в ОСОБА_8 вона не бачила, пострілів не чула, оскільки заспокоювала в приміщенні бару подругу - ОСОБА_60 . Згодом, коли вони з ОСОБА_60 вийшли з кухні, в приміщенні бару перебував поранений та з побитою головою ОСОБА_19 . ОСОБА_46 залишилася із ОСОБА_8 , а вона вийшла на вулицю, де побачила, що сірий мерседес вже поїхав, а червоний мерседес був заведений, з увімкненими фарами та з відкритими боковими дверями зі сторони водія, однак біля авто нікого не було. З боку водія також було розбите вікно. Вона витягла ключі із замка запалювання, а в автомобілі поряд знайшла біту, USB шнури, на дорозі навпроти, в снігу, лежали гроші та телефон, які вона занесла в приміщення бару та віддала власниці магазину ОСОБА_67 . Пістолет вона бачила в барі, він лежав на кухні з іншими доказами, які вона принесла до бару. Однак хто приніс пістолет, і як він там опинився їй не відомо. Після бійки та приїзду поліції, ОСОБА_68 ОСОБА_62 і ОСОБА_8 на поліцейському автомобілі повезли надавати медичну допомогу, бо у ОСОБА_62 була поранена рука.
Свідок ОСОБА_21 , у присутності законного представника матері ОСОБА_69 , суду показав, що в період, коли вони ходили щедрувати, їхав ОСОБА_11 . «Перебиранці» зупинили автомобіль ОСОБА_13 та обступили, щоб защедрувати. ОСОБА_28 сіла на капот автомобіля з боку пасажира, однак ОСОБА_11 був проти і натиснув педаль газу. В автомобілі з ОСОБА_20 , який був за кермом, на місці пасажира перебував ОСОБА_55 . Після зупинки автомобіля, до ОСОБА_61 ніхто не підходив. Коли автомобіль рушив, ОСОБА_28 зіскочила з капоту, а автомобіль поїхав. ОСОБА_34 подзвонив до ОСОБА_70 ; про що вони говорили йому невідомо. Згодом, коли «перебиранці» підійшли до бару, ОСОБА_11 разом з людьми із сірого мерседесу чекали на них. Кротача ОСОБА_62 в той момент не було. Бійка почалася через те, що ОСОБА_28 сиділа на капоті автомобіля ОСОБА_15 . ОСОБА_34 підійшов до особи (як вважає ОСОБА_21 - до ОСОБА_15 ), однак хто першим вдарив він не бачив. Коли підійшов ОСОБА_44 , ОСОБА_57 вже били, поваливши на землю. Скільки осіб наносили удари ОСОБА_58 він не бачив. Постріли він чув, їх було три-чотири. Як вказав ОСОБА_21 , зі слів хлопців, перший постріл був вверх - попереджувальний, наступний у ОСОБА_8 , наступний - в ОСОБА_9 . В чиїх руках була зброя він не бачив. Про ушкодження ОСОБА_9 та ОСОБА_71 нічого йому не казали, однак він бачив ушкодження на руці ОСОБА_9 та в спині ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_22 , суду показала, що близько сьомої години вечора вона приїхала в с. Гряди до свого хлопця - ОСОБА_57 . Близько восьмої години вечора вони прийшли до бару, де перевдягалися і готувалися до щедрування. Згодом вони пішли щедрувати. По дорозі їхав автомобіль - червоний мерседес. За кермом був ОСОБА_11 , якого вона трохи знає. Разом з ОСОБА_20 в автомобілі збоку, на пасажирському сидінні, перебував ОСОБА_55 . Вони («перебиранці») зупинили автомобіль та підійшли до такого. Після зупинки автомобіля, ОСОБА_22 присіла на капот, постукала у лобове скло і запропонувала защедрувати. В той час ОСОБА_34 та ОСОБА_53 простягнули руки до ОСОБА_15 через прочинене вікно, щоб поздороватися. В цей час ОСОБА_53 сів на капот з іншої сторони автомобіля. Розмову ОСОБА_57 та ОСОБА_15 вона не чула, чи підходив хтось до ОСОБА_61 , не бачила. Зачиняючи вікно, ОСОБА_11 придавив руки ОСОБА_58 та ОСОБА_72 . Зачинивши вікно, ОСОБА_73 почав рушати, вона припустила, що ОСОБА_11 зупиниться, щоб дати їй можливість зійти; стукала по капоті і просила ОСОБА_15 зупинитися. ОСОБА_53 стрибнув з капота автомобіля, побачивши, шо автомобіль ОСОБА_70 продовжує рух, їй також довелося стрибати з капота автомобіля. Після стрибка вона впала в сніг і до неї прибіг ОСОБА_34 . Вона чула, як ОСОБА_34 пригрозив, що якщо вона впаде з автомобіля, він з ОСОБА_73 поквитається. Після цього ОСОБА_34 побіг за автомобілем ОСОБА_15 , і наздогнавши такий, як вона припускає, вдарив ногою. ОСОБА_34 дзвонив до ОСОБА_15 і казав повернутися, щоб поговорити з ним. Згодом ОСОБА_34 ще декілька разів дзвонив до ОСОБА_15 з тією ж вимогою. «Перебиранці» продовжили щедрувати. Коли поверталися до магазину, вони всі йшли разом. В момент, коли вони підходили до магазину їх було восьмеро. На повороті їх чекали два автомобіля червоний і сірий мерседеси. З червоного мерседеса вийшов ОСОБА_11 , з сірого - два невідомих хлопці: один вищий зростом, інший нижчий. Хлопці-«перебиранці» підійшли до тих, що приїхали на мерседесах, і вони почали говорити та сваритися. Вона підійшла до одного з невідомих їй хлопців того, що зростом був нижчий, і на запитання навіщо вони приїхали, той завдав їй один удар кулаком в шию, про що вона розповіла ОСОБА_58 . Тоді ОСОБА_74 підійшов до того хлопця і почав з ним розмовляти. Про що саме вони розмовляли, вона не знає, коли вона повернулася до ОСОБА_57 , той вже лежав на землі і ОСОБА_11 разом з вищим хлопцем завдавали йому удари ногами. Вона чула постріли в момент, коли розмовляла з хлопцем, що на зріст нижчий, бачила, що вищий зростом хлопець тримає пістолет в руках, але не думала, що він буде стріляти. Момент здійснення пострілу, заподіяння шкоди, кому і ким вона не бачила. На її дуку, пострілів було три з коротким інтервалом часу. Після закінчення конфлікту ОСОБА_19 , не усвідомлюючи, що в нього стріляли, виявив пошкодження на куртці, а знявши її виявилися й ушкодження на його тілі. Вона не знає, де знаходилася у момент пострілів ОСОБА_9 , але остання мала ушкодження руки. ОСОБА_22 вважає, що конфлікт виник при зупинці червоного мерседеса під керуванням ОСОБА_15 після того, як вона впала, і тоді ОСОБА_34 наздогнав та вдарив ногою автомобіль, а ОСОБА_11 розізлився і «викликав підкріплення», та почав з`ясування стосунків з ОСОБА_65 під час наступної зустрічі: коли вони повернулися і на них чекали два автомобілі - для продовження конфлікту.
Із показань допитаного в судовому засіданні, як свідка ОСОБА_13 судом встановлено, що близько 21 години 13 січня 2021 року він збирався їхати до дівчини в м. Нововолинськ, коли до нього зателефонував знайомий ОСОБА_53 та попросив привезти йому його річ блутус колонку, яку повинен віддати ОСОБА_55 . Він на таке прохання погодився. Згодом, до нього додому прийшов ОСОБА_55 і близько 21 год на автомобілі Мерседес, червоного кольору вони виїхали до ОСОБА_64 . Подія відбулася близько 22 год - 22:30 год. Він разом з ОСОБА_56 їхали по головній вулиці села Гряди, та побачили групу людей - «перебиранців», серед яких були: ОСОБА_34 , ОСОБА_53 , ОСОБА_44 та три-чотири дівчини. На його думку всі вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. Він не знав, що ОСОБА_53 , якому він віз та повинен був передати блутус колонку, перебуває серед тих людей - «перебиранців». Знаючи, що «перебиранці» можуть влізти в автомобіль та зажадати, щоб він їх покатав, під`їжджаючи, зачинив двері автомобіля, зупинився біля них. Двоє людей з «перебиранців» сіли на капот авто, а один з них підійшов до вікна з його сторони і почав стукати по склу, щоб останній відчинив двері. Він приспустив вікно і відповів відмовою. Тоді ОСОБА_18 , через вікно, запхав руку в салон автомобіля, щоб самостійно відчинити двері з середини. Він призакрив вікно, а ОСОБА_18 забрав руку, він почав рух автомобіля. Ті «перебиранці», що сиділи на капоті автомобіля зіскочили, і він повільно почав їхати, оскільки на дорозі було слизько. Вже трохи від`їхавши, він почув, що ОСОБА_18 наздоганяв його автомобіль і пхнув ногою авто, в результаті чого почув характерні звуки від двох ударів. Також він почув як ОСОБА_18 йому кричав, щоб він зупинився, щоб «розібратися». Однак, він продовжив рух, через 500 метрів, коли він перебував в кінці вулиці, ОСОБА_18 подзвонив йому зі словами: «зараз ми будемо битися, зараз я тебе поб`ю», а також казав, щоб він повернувся і вони «розібралися». В той час з ним в автомобілі перебував неповнолітній ОСОБА_55 , який був свідком цих подій. Пізніше ОСОБА_18 телефонував і до ОСОБА_61 з метою з`ясування стосунків. Він став відмовляти ОСОБА_75 від зустрічі з ОСОБА_18 , і вони проїхалися по селу, а згодом він завіз ОСОБА_61 в інший кінець села (за кілометр від місця зустрічі з «перебиранцями»), де висадив його, і поїхав до дівчини в м. Нововолинськ. Не доїхавши до міста, Кротач ОСОБА_62 зателефонував йому і, плачучи, повідомив, що у нього носом йде кров, бо його побив ОСОБА_18 . У момент здійснення дзвінка ОСОБА_56 , ОСОБА_57 біля нього вже не було. Він повернув назад до села, щоб знайти ОСОБА_61 , а по дорозі зателефонував ОСОБА_16 і у розмові припустив, що буде бійка. Заїхавши в село Гряди, він зупинився за двадцять метрів від магазину «Анастасія», де перебував ОСОБА_55 , у розповіді якого йшлося, що йому зателефонував ОСОБА_53 і сказав принести блутус колонку; коли ОСОБА_55 приніс колонку, ОСОБА_34 вдарив його по носі через те, що він не вийшов з автомобіля ОСОБА_13 та не віддав колонку. Після зустрічі з ОСОБА_56 , він від`їхав близько 50 метрів і зупинився біля магазину «Анастасія». В цей час йому на зустріч йшла група людей «перебиранців», яких він зустрічав раніше. «Перебиранці» побачили його автомобіль і ОСОБА_18 , зі словами: «виходь, зараз будемо розбиратися», підійшов до авто і почав відкривати двері. Він вийшов з автомобіля і почав розмовляти з ОСОБА_18 , інші «перебиранці» стояли за 50 метрів від них. В цей момент на сіро-чорному мерседесі під`їхав ОСОБА_16 (з яким у автомобілі перебував ОСОБА_5 ) і зупинився біля магазину «Анастасія» поблизу його автомобіля, ОСОБА_16 і ОСОБА_5 вийшли з авто, і ОСОБА_16 підійшов до нього з ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, він не бачив у його руках жодних предметів. ОСОБА_5 в той вечір він бачив вперше, хоча просив приїхати тільки ОСОБА_16 . У ОСОБА_18 були претензії до нього з приводу того, що дівчина ОСОБА_18 ( ОСОБА_22 ) сіла на капот його автомобіля, а він її образив, натиснувши на педаль газу та скинувши її в сніг. В ході з`ясування стосунків між ОСОБА_18 та ОСОБА_16 почалася бійка. Тоді до них підбігли «перебиранці», і близько десяти осіб односельчан (серед яких був ОСОБА_19 ), які в той момент перебували в магазині (магазин «Продукти») і, почувши крики, повибігали на вулицю. Коли ОСОБА_18 і ОСОБА_16 лежали на землі, він підняв ОСОБА_16 , який був без свідомості. В той момент він почув два постріли, однак хто саме стріляв, він не бачив. Пістолет він взагалі ні в кого не бачив, бо було темно. Лише у «перебиранців» були палки, якими вони повибивали вікна у автомобілях його та ОСОБА_16 . Близько хвилини він тримав ОСОБА_16 , бо той, після удару ОСОБА_8 , не міг самостійно стояти. Після того ОСОБА_16 прийшов до тями, пішов і сів у свій автомобіль. Тоді він побачив, що ОСОБА_76 б`ють троє людей, Пістолету біля ОСОБА_5 він не бачив. Один з хлопців, які били ОСОБА_76 , сидів зверху нього і він стягнув його, після чого інші двоє побігли за ним, він зупинився в кінці вулиці, переслідувачі теж зупинилися і повернулися до магазину. Прямуючи до магазину він побачив, що в його автомобіль хтось вдерся, бо двері авто були відкриті і побито скло, ключів запалення до автомобіля, грошей у сумі близько 500 грн, банківської картки та телефону, які він залишав всередині автомобіля, не було. ОСОБА_16 з ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі ОСОБА_16 , були змушені від`їхали з місця події на метрів сто, оскільки одна з дівчат побила вікна у автомобілі і копала ногами по бамперу, побила лобове скло і фару дальнього світла. Він бачив, як потерпіла ОСОБА_9 залізною палицею побила заднє скло авто ОСОБА_16 . Через деякий час ОСОБА_16 повернувся за ОСОБА_13 , він сів в авто і всі троє ( ОСОБА_16 , ОСОБА_5 і ОСОБА_13 ) поїхали з місця бійки в м. Нововолинськ. По дорозі до міста він чув розмову між ОСОБА_16 і ОСОБА_5 про постріли. В судовому засіданні ОСОБА_13 показав, що під тиском працівників поліції на досудовому слідстві надав покази про те, що ОСОБА_5 говорив ОСОБА_16 , що здійснив постріли. Чи стріляв ОСОБА_5 , ОСОБА_13 не бачив. Перед подією ні в руках ОСОБА_16 , ні в руках ОСОБА_5 пістолету ОСОБА_13 не бачив. На місце події він повернувся біля третьої години ночі, коли взяв з дому запасні колючі від автомобіля. Під`їхавши до автомобіля, він обшукав все навколо, щоб знайти речі, які зникли, однак, нічого не знайшовши, забрав автомобіль і завіз додому, після чого ліг спати. Зранку до нього приїхала поліція, доставили його у відділ поліції та до п`ятої-шостої години вечора проводили допит. Після допиту працівники поліції повідомили йому, що речі, яких він позбувся, знайшлися.
Свідок ОСОБА_27 , у присутності законного представника ОСОБА_77 , суду показав, що був вечір, він хотів відвідати магазин, до якого під`їхав з ОСОБА_20 . ОСОБА_27 перебував на передньому сидінні пасажира. По дорозі до магазину йому подзвонив ОСОБА_53 і сказав привезти колонку. ОСОБА_13 погодився підвезти його. Коли вони їхали до місця знаходження ОСОБА_64 , на зустріч, серед дороги, їм йшли «перебиранці» - група близько восьми осіб: чотири дівчини та чотири хлопці - ОСОБА_34 , ОСОБА_53 , ОСОБА_44 , ОСОБА_78 . Серед дівчат були ОСОБА_31 та ОСОБА_46 . ОСОБА_13 зупинив автомобіль, бо «перебиранці» обступили автомобіль. ОСОБА_34 підійшов до вікна автомобіля з боку ОСОБА_13 , на думку ОСОБА_27 , ОСОБА_18 хотів, щоб ОСОБА_13 їх покатав на автомобілі. По мові ОСОБА_18 було чутно, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Дві дівчини сіли на капот автомобіля ОСОБА_13 , однією з тих дівчат була дівчина ОСОБА_57 . ОСОБА_13 сказав дівчатам злізти з капота і почав рух автомобіля. Дівчата зіскочили з капоту автомобіля, ОСОБА_13 з ним від`їхали на метрів сто, коли з телефону ОСОБА_64 подзвонив ОСОБА_34 і став погрожувати, не пояснюючи причини, і казати, щоб він із ОСОБА_13 повернулися. Згодом був повторний дзвінок, на який він не відповів. ОСОБА_13 відвіз його в інший бік села, висадив його і поїхав у своїх справах. Після цього подзвонив ОСОБА_53 і попросив його принести колонку, запевнивши останнього, що його ніхто чіпати не буде. Він та ОСОБА_53 зустрілися неподалік від місця першої зустрічі з «перебиранцями», він приніс ОСОБА_72 колонку, а останній вийшов, щоб її забрати. Вони спілкувалися, коли ОСОБА_34 збоку, кулаком, вдарив його в лице, він впав, носом пішла кров. З якої сторони ОСОБА_34 підійшов до них, він не бачив. Він подзвонив до ОСОБА_13 , щоб той приїхав і забрав його, розказавши про події, що з ним сталися, про погане самопочуття внаслідок отриманого удару і про те, що він не розумів, де знаходиться. За пів години, не дочекавшись ОСОБА_13 , він пішов додому, де перебував до ранку. Події, що відбувалися біля магазину ОСОБА_27 не бачив. Зі слів інших, чув, що біля магазину була бійка; про стрілянину ніхто нічого не говорив.
З метою усунення розбіжностей у показаннях свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_27 шляхом одночасного їх допиту, ОСОБА_27 уточнив, що зустрівся з ОСОБА_79 на вулиці паралельній вулиці Миру в с. Гряди. Після завдання ОСОБА_18 ОСОБА_27 удару в лице, останній попрямував до місця проживання ОСОБА_80 , де перебував до приїзду ОСОБА_13 . ОСОБА_18 та ОСОБА_53 залишилися з «перебиранцями» на тому ж місці. Коли до будинку ОСОБА_80 своїм автомобілем приїхав ОСОБА_13 , ОСОБА_27 вийшов з будинку йому на зустріч. ОСОБА_81 був присутнім у момент, коли ОСОБА_13 під`їхав до будинку. Під час зустрічі ОСОБА_13 розпитав ОСОБА_27 про те, хто його вдарив та куди саме, а після цього сказав ОСОБА_27 йти додому, на що останній погодився та пішки пішов додому. Після розмови ОСОБА_13 поїхав, а ОСОБА_27 попрямував додому.
Свідок ОСОБА_17 , який є знайомим з обвинуваченим, суду показав, що він, будучи одягненим у спортивний костюм і спортивну куртку чорного кольору, прямував на своєму автомобілі селом Гряди у місто Нововолинськ, та побачив, як потерпілий ОСОБА_19 біг через дорогу від місця бійки. Зупинившись біля магазину ОСОБА_82 та вийшовши з автомобіля, ОСОБА_19 поскаржився йому на біль збоку. Загорнувши куртку доверху, ОСОБА_17 побачив, що ОСОБА_8 поранено. Про порання та те, що на місці поранення «щось є» він повідомив ОСОБА_8 . Опісля ОСОБА_19 побіг до магазину, а ОСОБА_17 побіг за тридцять-сорок метрів від магазину у напрямку вулиці, яка не освітлювалася та де відбувалася сутичка, щоб розбороняти її учасників. В той момент ОСОБА_17 почув два постріли з інтервалом близько двох хвилин. В с. Гряди навпроти один одного розміщено два магазини: на одному з них встановлено камеру відеонагляду, однак така була направлена в іншому від бійки напрямку. Інший, розташований навпроти магазин, належить матері ОСОБА_83 ОСОБА_84 , і саме поблизу нього відбувалася сутичка. Учасників сутички було близько десяти, можливо більше. Участь у сутичці приймали молодші за нього віком: ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , дівчина ОСОБА_18 - ОСОБА_22 . Інших учасників ОСОБА_17 не бачив, через темну пору доби. Всі учасники сутички кричали та нецензурно лаялися, тому розібрати хто конкретно був присутній він не міг. ОСОБА_17 побачив знайомого ОСОБА_13 і сказав йому йти додому, бо його сильно смикали за одяг. Хто саме смикав за одяг ОСОБА_13 він не бачив. Він із ОСОБА_50 продовжили розбороняти учасників сутички, участі у сутичці він не брав. Разом із ОСОБА_50 він зупиняв, не пускав у бійку та відтягував з бійки дівчат. На його думку дівчата поривалися брати участь у бійці через перебування у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 також зупиняв Баздюнь Лізу, щоб не бігла у бійку. В той момент, на ОСОБА_9 він не бачив будь-яких ушкоджень, та й сама потерпіла нічого з цього приводу йому не казала. Під час таких його дій, хтось позаду вдарив його в голову. По силі удару він відчув, що це був металічний предмет. Він бачив, як одного з учасників сутички інші учасники повалили на землю. В момент, коли особа падала на землю, ОСОБА_17 почув один постріл. Яким чином поваленому на землю учаснику сутички вдалося підвестися та обличчя його ОСОБА_85 не бачив. На місці події він також бачив пошкоджений автомобіль ОСОБА_15 червоний мерседес, однак хто пошкодив він не бачив. Ще якийсь автомобіль був з чорним капотом та рухався. Хто був за кермом, хто сідав у автомобіль ОСОБА_17 не бачив. Зброю під час сутички ОСОБА_17 ні в кого в руках не бачив, обличчя особи, яка стріляла також не бачив. Почувши від інших дівчат та власниці магазину ОСОБА_82 , що стріляють, він встиг викрикнути, щоб відібрали зброю у того, хто стріляє. Хто саме відібрав зброю та від кого він також не бачив та не знає. На місці події ОСОБА_76 він не бачив, голосу ОСОБА_5 та нецензурної його лайки під час сутички ОСОБА_17 не чув. Зброю (це була травматична зброя на базі ПМ), він побачив на наступний ранок (14.01.2021 року) в продуктовому магазині в с. Гряди поблизу місцевої школи, під час слідчих дій, коли працівники поліції оглядали її, тримаючи її та щось обговорюючи. Опісля, ОСОБА_17 поїхав по дитину до міста, забрав дитину і близько одинадцятої вечора повернувся додому.
Із свідчень допитаного, як свідка ОСОБА_24 , який із обвинуваченим особисто не знайомий, встановлено, що в той вечір він, ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_46 , ОСОБА_53 колядували. В кожному будинку, де колядували, всі колядники вживали алкогольні напої. ОСОБА_24 в той вечір випив близько 300-400 грамів горілки. ОСОБА_11 рухаючись на автомобілі зупинився біля них, на пасажирському сидінні біля ОСОБА_13 сидів ОСОБА_27 . ОСОБА_34 стояв біля вікна автомобіля з боку ОСОБА_27 і вів розмову з ОСОБА_20 , а він перебував позаду автомобіля. Дівчина ОСОБА_57 - ОСОБА_31 і ОСОБА_53 стояли перед капотом автомобіля ОСОБА_13 . Закінчивши розмову з ОСОБА_18 , ОСОБА_13 рушив, і ОСОБА_22 та ОСОБА_53 спочатку осунувшись на капот автомобіля ОСОБА_13 , впали на узбіччя. ОСОБА_13 поїхав у невідомому напрямку, а вони продовжили колядувати. Причини такої поведінки ОСОБА_13 ОСОБА_24 невідомі. Обійшовши декілька будинків, колядники поверталися до сільського магазину. Ліхтар, встановлений біля магазину «Анастасія» освітлював дорогу, однак бійка відбувалася позаду ліхтаря. Біля магазину вже були припарковані два автомобілі: сірий та червоний мерседеси. Коли колядники підійшли, з автомобілів вийшли ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , а позаду були ОСОБА_13 і ОСОБА_27 . Хлопці почали між собою сваритися. Першого по потилиці невідомим предметом вдарили ОСОБА_57 , від якого той впав. Хто вдарив ОСОБА_18 , він не бачив, однак вважає, що це був ОСОБА_5 , оскільки першим удар наніс вищий зростом чоловік, а ОСОБА_5 є вищим зростом за ОСОБА_16 . Сутичка розпочалася між групою колядників та ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 і ОСОБА_27 . Чи брав участь у колотнечі ОСОБА_5 він не бачив, бо події відбувалися швидкоплинно, а сутичка була короткотривалою. Однак ОСОБА_5 був присутнім під час бійки, а потім пішов до автомобіля. ОСОБА_19 , який перебував в магазині, підбіг до учасників, коли бійка вже закінчувалася, де саме ОСОБА_19 перебував та чи приймав участь у бійці йому невідомо. Під час бійки ОСОБА_24 бачив ОСОБА_27 , який стояв позаду червоного мерседеса. Коли прийшов ОСОБА_19 , було здійснено декілька пострілів з боку припаркованого сірого мерседеса, однак моменту, пострілу в ОСОБА_8 він не бачив. В той момент він перебував за два-три метри перед капотом сірого мерседеса і обернувшись, він побачив як потерпілий лежить на землі. Хто конкретно стріляв ОСОБА_24 сказати не може, оскільки пістолету ні в кого в руках не бачив, однак чув, що було здійснено три постріли. ОСОБА_24 ствердив, що ніхто з колядників пістолету з собою не мав. Автомобіль ОСОБА_15 був припаркований на дорозі біля сірого мерседеса таким чином, що ліхтар, який встановлено біля магазину «Анастасія», автомобілі не освітлював. ОСОБА_27 і ОСОБА_13 у момент пострілу в ОСОБА_8 перебували біля червоного мерседеса (автомобіля ОСОБА_13 ), який стояв за десять метрів від місця, де впав ОСОБА_19 ; ОСОБА_5 та ОСОБА_16 у ту мить перебували біля сірого мерседеса (автомобіля ОСОБА_16 ). Постріли було здійснено зі сторони, де стояв сірий мерседес. Зі слів інших учасників бійки, ОСОБА_24 зробив висновок, що стріляв ОСОБА_5 . Згодом прийшла власниця магазину і почала розбороняти учасників бійки. Після того, два мерседеси поїхали і приїхала поліція. Інші відвідувачі, серед яких були ОСОБА_40 та ОСОБА_86 , вийшли з магазину вже після бійки. На наступний день ОСОБА_9 казала ОСОБА_24 , що в неї також стріляли та показувала свою руку. Однак того моменту ОСОБА_24 не бачив. На досудовому слідстві, під час впізнання особи, ОСОБА_24 вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка здійснювала постріли, однак на даний час у цьому не впевнений, бо під час давання показань, що відбувалося тієї ж ночі, він перебував у нетверезому стані. Під час впізнання, ОСОБА_24 перебував у тверезому стані, однак вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яку запам`ятав присутньою під час конфлікту та після того, як знайомі показали у соціальній мережі «Фейсбук» фото ОСОБА_5 , як особи, яка стріляла. До сутички ОСОБА_24 із ОСОБА_5 особисто знайомі не були. ОСОБА_16 . ОСОБА_24 також особисто не знав, лише те, що ОСОБА_16 низький зростом. Хто стріляв ОСОБА_24 суду сказати не може. Однозначно ствердити, що постріли здійснював ОСОБА_5 . ОСОБА_24 не може. Предмет, яким робився постріл ОСОБА_24 бачив на наступний день у магазині, коли пістолет привіз у магазин батько ОСОБА_87 , поклавши на барну стійку. Тоді ж ОСОБА_42 розказала ОСОБА_24 , що її батько забрав додому пістолет після того, як його принесли в магазин після бійки.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суду надано та досліджено у судовому засіданні наступні докази:
- витяг з єдиного Реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000016 від 14.01.2021 року за заявою ОСОБА_8 з приводу нанесення йому 13.01.2021 року тілесних ушкоджень (а.с.119, том 1);
- рапорт, відповідно до якого 13.01.2021 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 257 від 13.01.2021 року як інші злочини проти громадського порядку та моральності; відповідно до фабули ЄО: 13.01.2021 року о 22 год 50 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.01.2021 року за адресою: Іваничівський район, с. Гряди біля магазину відбувається масова бійка, можливо із застосуванням вогнепальної зброї, оскільки заявник ( ОСОБА_88 ) чув постріли (с.с.122, том 1);
- протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2021 року відповідно якого 13.01.2021 року близько 23 год біля магазину в с. Гряди Володимир-Волинського району чоловік на ім`я ОСОБА_89 вистрілив йому в спину з невідомої зброї, після чого вдарив по голові металевою палицею без будь-якої причини (а.с.123, том 1);
- протокол огляду місцевості від 14.01.2021 року та ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події, згідно з якими слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_90 відповідно до ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України у присутності понятих ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , за участю потерпілого ОСОБА_8 та ст. спеціаліста-криміналіста ОСОБА_93 провів огляд ділянки місцевості, розташованої у Волинській області Володимир-Волинського району с. Гряди на перехресті вул. Миру та вул. Шевченка поблизу магазину за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено: два мазка плям бурого кольору з поверхні снігу; логотип фірми «Мерседес»; жовту кофту та чорну куртку (а.с.124-126, том 1);
- протокол огляду місцевості від 14.01.2021 року з відеозаписом до нього, згідно з якими старший слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_94 на підставі дозволу на проведення огляду за правилами обшуку, наданого власником автомобіля ОСОБА_16 , відповідно до ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України у присутності понятих ОСОБА_95 , ОСОБА_5 , за участю ст. інспектора-криміналіста ОСОБА_93 , та іншої особи ОСОБА_16 провів огляд ділянки місцевості, що знаходиться неподалік від будинку АДРЕСА_3 . У ході огляду виявлено та за добровільною згодою власника ОСОБА_16 проведено огляд автомобіля «Мерседес-Бенц» р.н. НОМЕР_1 сірого кольору, який стоїть на вказаній місцевості. В ході огляду вилучено: чохол чорного кольору з металевими частинами ключа та металеву частину ключа із чорною ручкою (а.с.129-130, том1);
- протокол огляду місця події від 14.01.2021 року з фототаблицею, відповідно до якого 14.01.2021 року на підставі згоди власника магазину «Продукти» ОСОБА_96 було проведено огляд приміщення магазину «Продукти», котрий розташований за адресою: с. Гряди, вул. Миру, 28. У ході огляду у приміщенні магазину «Продукти» на барній стійці виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет із маркуванням «ПМ-РФ НОМЕР_2 », чотири металеві предмети зовні схожі на патрони, дерев`яний предмет, зовні схожий на бейсбольну биту; мобільний телефон марки «IPHONE 6s» IMEI: НОМЕР_3 , три USB-кабелі, три ключі із металевим брелком (а.с.133-138, том 1);
- протокол огляду місця події від 14.01.2021 року - приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У ході огляду виявлено та вилучено запис з камер зовнішнього спостереження магазину «Анастасія» (а.с.140-141, том 1);
- протокол огляду документів (перегляду відеозапису) від 25.01.2021 року з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксовано перехрестя і, у період часу згідно годинника на відеозаписі з 00 год 09 хв. 13 сек. по 00 год 11 хв. 10 сек. зафільмовано особу чоловічої статі без головного убору, одягнену в куртку світлого кольору та штани темного кольору. Встановити точні кольори одягу не виявляється можливим через чорно-білий запис зображення на відеозаписі. У вказаний проміжок часу зазначена особа тримає в руках предмет темного кольору зовні схожий на пістолет, цілиться вгору (в повітря) та в транспортний засіб, котрий їде на перехрестям (а.с.143, том 1).
- постанову від 14.01.2021 року по визнання ОСОБА_8 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000016 (а.с.148, том 1);
- постанову від 14.01.2021 року по визнання ОСОБА_9 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000016 (а.с.149, том 1);
- протокол огляду речі - гумового предмета округлої форми білого кольору від 26.01.2021 року з фототаблицею. Під час огляду гумового предмета округлої форми білого кольору, котрий був наданий потерпілим ОСОБА_8 , встановлено, що в прозорому поліетиленовому пакеті із ЗІП-застібкою у верхній його частині на білому фоні наявний пояснювальний запис виконаний синім чорнилом: «хірургія № 4212078. ОСОБА_19 22р. с. Гряди. 15.01.2021 р.», а також наявний предмет білого кольору, круглої форми, виготовлений з гуми на якому наявні потертості, подряпини та забруднення у вигляді плями бурого кольору (а.с.152-153, том 1);
- протокол проведення слідчого експерименту від 28.01.2021 року, з відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_9 показала, що конфлікт 13.01.2021 року близько 22:40 год відбувався поблизу магазину «Анастасія» на перехресті вул. Затишна та вул. Миру в с. Гряди. Потерпіла вказала на місце, де в момент конфлікту перебував потерпілий ОСОБА_19 та повідомила, що в момент пострілу ОСОБА_19 лежав обличчям до землі, а на незначній відстані від ОСОБА_8 стояв чоловік з пістолетом в руках, який здійснив постріл ОСОБА_8 в спину. Також ОСОБА_9 вказала на місцезнаходження автомобілів та інших учасників конфлікту, розповіла та показала свої дії після здійснення пострілу в ОСОБА_8 (а.с.157-159, том1);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2021 року за участю свідка ОСОБА_24 , з якого вбачається, що ОСОБА_24 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, на запитання слідчого відповів, що зможе впізнати особу, яка здійснила постріл у спину ОСОБА_8 , та повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 6, за загальними ознаками, а саме: округла форма обличчя, коротка зачіска. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2021 року на фотознімку під № 6 зображений ОСОБА_5 (а.с.160-162, том 1);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 , за участю законного представника ОСОБА_96 , педагога ОСОБА_97 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, повідомила, що серед пред`явлених їй на фотознімках осіб вона впізнала осіб під № 4 дана особа здійснила постріли зі зброї та № 7, - дана особа в момент пострілів перебувала в автомобілі, яких вона бачила 13.01.2021 року під час конфлікту, за рисами обличчя, а саме: виріз очей, форма обличчя. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2021 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_5 , на фото № 7 зображений ОСОБА_16 (а.с.164-166, том 1);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що ОСОБА_19 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 6, який є ОСОБА_20 , що приймав участь у бійці, а також осіб під № 4 та № 7, які також приймали участь у бійці, однак хто йому спричинив тілесні ушкодження з цих осіб він не знає. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2021 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_5 , на фото № 7 зображений ОСОБА_16 (а.с.164-166, том 1);
- протокол додаткового огляду документів (перегляду відеозапису) від 03.02.2021 року, який проведено за участю свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_22 з якого слідує, що під час перегляду відеозаписів в кадрі за годинником на відео 00:02:41 було встановлено, що особою високого зросту в куртці темного кольору, котра рухалася найпершою з-поміж інших є ОСОБА_34 . На відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_34 почав рухатися по вул. Затишній, подальших дій ОСОБА_57 не зафіксовано у зв`язку з відсутністю відповідного зображення. Далі зафільмовано одягнену в темний одяг особу; в ході огляду встановлено, що даною особою являється ОСОБА_22 . ОСОБА_22 рухається по вул. Затишній за ОСОБА_18 , подальших її дій не зображено. На відеозаписі зафіксовано особу, одягнену в темний одяг, в головному уборі світлого кольору з мішком світлого кольору в руках. Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_22 вказали, що даною особою є ОСОБА_44 . Особа одягнена в довгий темний верхній одяг, без головного убору ідентифікована свідками ОСОБА_22 та ОСОБА_98 як ОСОБА_54 . Особа, одягнена в штани та куртку світлого кольору, яка знімає перуку з голови поблизу паркану ідентифікована свідками як ОСОБА_53 . Особа, одягнена в куртку світлого кольору довгу спідницю та головний убір ідентифікована свідками як ОСОБА_46 . Особа одягнена в темний одяг, довгу темну спідницю та хустку білого кольору ідентифікована свідками як ОСОБА_45 . Особа одягнена в темний одяг та темний головний убір ідентифікована свідками як ОСОБА_9 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:09 зафіксовано особу одягнену в темний одяг, котра рухається від магазину «Продукти» в напрямку вул. Затишна, дана особа ідентифікована як ОСОБА_71 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:43 зафіксовано особу одягнену в темний одяг, котра рухається в напрямку з магазину «Продукти» до вул. Затишна, така особа ідентифікована як ОСОБА_40 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:59 зафільмовано особу одягнену в темний одяг, котра біжить в напрямку від магазину «Продукти» до вул. Затишна, особа ідентифікована свідками як ОСОБА_86 . На кадрі за часом відеозапису 00:05:26 знято двох осіб, одягнених в темний, одяг, котрі свідкам невідомі, дані особи рухаються від автомобіля припаркованого біля магазину «Продукти» до вул. Затишна (а.с.173, том1);
- протокол додаткового огляду документів (перегляду відеозапису) від 04.02.2021 року, який проведено за участю потерпілого ОСОБА_8 з якого слідує, що під час перегляду відеозаписів в кадрі за годинником на відео 00:02:41 було встановлено, що особою високого зросту в куртці темного кольору, котра рухалася найпершою з-поміж інших є ОСОБА_34 . На відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_34 почав рухатися по вул. Затишній, подальших дій ОСОБА_57 не зафіксовано. Далі зафільмовано одягнену в темний одяг особу; в ході огляду встановлено, що даною особою являється ОСОБА_22 . ОСОБА_22 рухається по вул. Затишній за ОСОБА_18 , подальших її дій не зображено. На відеозаписі зафіксовано особу, одягнену в темний одяг, в головному уборі світлого кольору з мішком світлого кольору в руках. Потерпілий ОСОБА_19 вказав, що даною особою являється ОСОБА_44 . Особа одягнена в довгий темний верхній одяг, без головного убору ідентифікований свідками ОСОБА_22 та ОСОБА_98 як ОСОБА_54 . Особа, одягнена в штани та куртку світлого кольору, яка знімає перуку з голови поблизу паркану ідентифікована свідками як ОСОБА_53 . Особа одягнена з куртку світлого кольору довгу спідницю та головний убір ідентифікована свідками як ОСОБА_46 . Особа одягнена в темний одяг, довгу темну спідницю та хустку білого кольору ідентифікована потерпілим ОСОБА_8 . Особа одягнена в темний одяг та темний головний убір ідентифікована свідками як ОСОБА_9 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:09 зображено особу, одягнену в темний одяг, котра рухається від магазину «Продукти» в напрямку вул. Затишна, дана особа ідентифікована як потерпілий ОСОБА_19 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:43 зафіксовано особу одягнену в темний одяг, котра рухається в напрямку з магазину «Продукти» до вул. Затишна, дана особа ідентифікована як ОСОБА_40 . На кадрі за часом відеозапису 00:03:59 знято особу, одягнену в темний одяг, котра біжить в напрямку від магазину «Продукти» до вул. Затишна, дана особа ідентифікована свідками як ОСОБА_86 . На кадрі за часом відеозапису 00:05:26 зафіксовано двох осіб одягнених в темний, одяг, котрі свідкам невідомі, дані особи рухаються від автомобіля припаркованого біля магазину «Продукти» до вул. Затишна. Також під час огляду відеозапису в кадрі за часом відеозапису 00:02.45 між ОСОБА_99 та ОСОБА_100 перебуває особа невисокого зросту, одягнена в сірий одяг та головний убір. Дана особа була ідентифікована потерпілим ОСОБА_8 і останній заявив, що це дівчина на ім`я ОСОБА_101 (інші анкетні дані невідомі) (а.с.170, том1);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.01.2021 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді від 21.01.2021 року слідчим СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) ОСОБА_102 вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 4210078 видану на ім`я ОСОБА_8 на 14 арк. (а.с.186, том 1);
- висновок експерта від 29.01.2021 року № 8, з якого вбачається, що по наданій медичній карті стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 , на підставі даних проведеної судово-медичної експертизи, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: забита рана на волосяній частині голови в правій потиличній ділянці: сліпа, відкрита рана в поперековій ділянці зліва на рівні другого хребця, в межах м`яких тканин довгого м`язу спини з наявністю в рані гумової кулі діаметром біля 1,0 см. Враховуючи локалізацію, характер тілесних ушкоджень, механізм їх утворення наступний: забита рана утворилася від ударно-травмувальної дії тупого предмету з обмеженою травмувальною поверхнею; сліпа, відкрита рана в поперековій ділянці утворилась від травмувальної дії гумової кулі (яка видалена оперативно) від пострілу з пристрою для відстрілу з патронів спорядження гумовими кулями. За ступенем тяжкості виявлені ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.187-188, том 1);
- висновок експерта від 10.02.2021 року № 23, з якого вбачається, що по наданому вкладишу в медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_9 , у ОСОБА_9 виявлене тілесне ушкодження забиття м`яких тканин правої кисті у вигляді припухлості та почервоніння (гіперемії). З урахуванням характеру ушкодження, воно утворилося від ударної травмувальної дії тупого предмету, не виключено в термін, зазначений в постанові від 04.02.2021 року та медичних документах. За ступенем тяжкості, виявлене тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.189-191, том1);
- висновок експерта № СЕ-19/103-21/303-БЛ від 20.01.2021 року відповідно до якого наданий на дослідження пістолет, який виявлений та вилучений 14.01.2021 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , є гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту, пристроєм «ПМ-РФ», промислового виробництва КНВО «Форт» МВС України (м. Вінниця), призначеним для стрільби (відстрілу) патронів травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Наданий на дослідження пістолет для стрільби придатний. В наданому на дослідження пістолеті саморобним способом видаленні маркувальні позначення заводського номеру та пошкоджено бойок ударника. Наданий на дослідження 1 (один) патрон, який виявлений та вилучений 14.01.2021 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , належить до боєприпасів і є пістолетним патроном, калібру 9x18 мм. Патрон виробництва СРСР, 1985 року випуску, виготовлений промисловим способом, для стрільби придатний. Наданий на дослідження 1 (один) патрон, який виявлений та вилучений 14.01.2021 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , належить до боєприпасів і є пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А., виготовлений шляхом саморобного спорядження з використанням капсульованої гільзи шумового (холостого) пістолетного патрону, промислового виробництва («Sellier Bellot» Blanc, Чеська Республіка) метальних зарядів та еластичної кулі калібру 9 мм Р.А. Наданий на дослідження патрон для стрільби приданий (а.с.193-203, том 1);
- постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.01.2021 року та від 26.01.2021 року (а.с.142, 144-146, 155, том 1).
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, - надано не було.
Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст.296 КК України безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Хуліганство з об`єктивної сторони є посяганням на правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є, у тому числі, нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності.
Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Кваліфікуючою ознакою хуліганства, що передбачена ч. 4 ст.296 КК України, є застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень. Таке застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета полягає у фактичному їх використанні для спричинення шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень, використанні бойових властивостей вогнепальної зброї, направленні такої зброї на особу, здійсненні пострілу в сторону потерпілого, намаганні завдати ударів ножем потерпілому, киданні ножа з метою ураження потерпілого, приставлянні ножа (його колото-ріжучої частини) до тіла потерпілого.
Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст.296 КК України), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження під час учинення хуліганських дій.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду від 10.11.2020 року у справі № 283/1233/19 (провадження 51-3348км20), відповідно до якої хуліганство відрізняється від інших злочинів спрямованістю умислу, мотивами, цілями винного та обставинами вчинення ним кримінально караних дій. Зокрема, дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо інших осіб, і були викликані особистими неприязними стосунками, певними діями потерпілих тощо, кваліфікують як хуліганство лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях. Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо. Наявність особистих неприязних стосунків між особами само по собі ще не свідчить про відсутність хуліганського мотиву в діях обвинуваченої особи, адже для визначення мотиву злочинних дій потрібно враховувати їх характер та спосіб вчинення, причини, що спонукали особу вчинити певні дії, поведінку обвинуваченого та потерпілих до і під час події.
Крім того, суд бере до уваги і правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду від 01.10.2019 року у справі № 704/158/16-к (провадження 51-9521км18), у якій суд зазначив, що суб`єктивна ж сторона хуліганства характеризується умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства. При цьому неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, тобто очевидною, безсумнівною як для винної особи, так і для очевидців його дій. Під особливою зухвалістю слід розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством, що спричинило завдання тілесного ушкодження чи знущання над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян тощо.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебуває і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Початок прояву хуліганства (ст. 296 КК України) може бути різний: наприклад, особа може завчасно передбачити, що перебуватиме у громадському місці під час проведення якихось заходів, й у зв`язку із цим готується, налаштовує себе на вчинення у той час відповідних протиправних дій, або ж рішення вчинити такі дії може виникнути спонтанно, раптово, ситуативно. Однак для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.
При відмежуванні хуліганства від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини судам необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.
В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 і потерпілі раніше не були знайомі, а отже не перебували в особистих неприязних стосунках. Аналізуючи сам конфлікт ( як ствердив свідок ОСОБА_13 , він обвинуваченого на допомогу не кликав, 13.01.2021 року, на місці конфлікту побачив його вперше та обвинувачений прибув на місце конфлікту саме з ОСОБА_103 ), суд приходить до висновку, що поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка не самих потерпілих, а обвинуваченого, в якого безпричинно по відношенню до потерпілих виникли протиправні дії, та у обвинуваченого простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих не через особисту неприязнь до них, а таке бажання виникло раптово із хуліганських мотивів, що супроводжувалося особливою зухвалістю в громадському місці.
Заслухавши покази потерпілої ОСОБА_9 суд вважає такі логічними та послідовними і такими, що узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Описуючи обставини події, які відбулись 13.01.2021 року, потерпіла, вказувала на те, що саме ОСОБА_5 зі зброї пістолета, здійснив постріли їй у руку та у спину потерпілому ОСОБА_8 . Під час проведення слідчого експеременту 28.01.2021 року вказала на місце, де в момент конфлікту знаходився потерілий ОСОБА_19 та вказала, що в момент пострілу потерпілий ОСОБА_19 лежав обличчям до землі ( такі ж покази надав і потерпілий ОСОБА_19 ). Також вказала, що на незначній відстані від ОСОБА_8 стояв чоловік з пістолетом в руках, який здійснив постріл ОСОБА_8 в спину. Під час пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка здійснювала постріли зі зброї. Як зазначив в судовому засіданні сам обвинувачений з потерпілою ОСОБА_9 він раніше знайомий не був, неприязних стосунків у них немає, тому суд відкидає версію обвинуваченого про те, що така має намір його обмовити.
Свідки ОСОБА_104 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_24 підтверджують, що 13.01.2021 року на місці конфлікту чули постріли; ОСОБА_22 в судовому засіданні вказувала, що на місці конфлікту бачила особу з пістолетом та свідок ОСОБА_24 стверджує, що чув постріли, які було здійснено зі сторони, де знаходився обвинувачений ОСОБА_105 та ОСОБА_106 . Той факт, що інші свідки, безпосередньо не бачили в руках у обвинуваченого ОСОБА_5 зброї, на думку суду, не свідчить про недостовірність показань потерпілої ОСОБА_9 , з огляду і на те, що у потерпілу безпосередньо здійснювався постріл і жодних сумнівів не виникає в тому, що вона могла добре бачити ОСОБА_5 , як особу, що здійснювала такі постріли.
Ознака особливої зухвалості знаходить своє втілення у характері хуліганських дій, вчинених обвинуваченим, а саме у тому, що у присутності значної кількості осіб, у громадському місці, застосував зброю з якої заподіяв потерпілим тілесні ушкодження.
З показів свідків судом встановлено, що у зв`язку з тим, що конфлікт мав місце на перехресті вулиць, у місці, яке слабо освітлене ліхтарем та безпосередньо не охоплюється камерою спостереження магазину «Анастасія», на відеозаписі з камер зовнішнього спостереження не видно всіх обставин конфлікту.
Підтверджують також показання потерпілої ОСОБА_9 щодо застосування обвинуваченим ОСОБА_5 предмету, який був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, і досліджені судом письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол огляду місця події від 14.01.2021 року; протокол огляду речей від 26.01.2021 року; висновок експерта №8 від 29.01.2021 року; висновок експерта від 10.02.2021 року №23; висновок експерта від 20.01.2021 року №СЕ-19/103-21/303-БЛ.
Так, з дослідженого висновку судово-медичної експертизи №8 встановлено, що сліпа, відкрита рана в поперековій ділянці у потерпілого ОСОБА_8 утворилась від травмувальної дії гумової кулі ( яка видалена оперативно) від пострілу з пристрою для відстрілу з патронів споряджених гумовими кулями. Висновком судово-медичної експертизи за №23 у потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження забиття м`яких тканин правої кисті у вигляді припухлості та почервоніння. Із консультації ортопеда-травматолога вбачається, що при огляді ділянка правої кисті набрякла, гіперемована, в ділянці 4-5-ї п`ясних кісток наявний знак округлої форми ( місце влучання) близько 5 мм в діаметрі.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 14.01.2021 року, при огляді приміщення магазину «Продукти», ( який здійснювався за добровільної згоди ОСОБА_96 , на підставі її заяви від 14.01.2021 року), котрий розташований в АДРЕСА_4 , на барні стійці знаходився предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням ПМ РФ 9мм. Р.А, виготовлено в Україні. НК 5454. На момент огляду з вікна затвора знаходився предмет зовні схожий на патрон, з гумовою кулею синього кольору, який було вилучено та на підставі висновку експерта від 20.01.2021 року є гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту, пристроєм «ПМ-РФ», промислового виробництва КНВО «Форт» МВС України ( м.Вінниця), призначеним для стрільби ( відстрілу) патронів з вогнепальним принципом метання снаряду. Наданий на дослідження пістолет для стрільби придатний. В наданому на дослідження пістолеті саморобним способом видалені маркувальні позначення заводського номеру та пошкоджено бойок ударника.
Згідно показів потерпілої ОСОБА_9 саме вона забрала цей пістолет з місця конфлікту з батьком та занесли у магазин, який в подальшому був вилучений працівниками поліції. Свідок ОСОБА_23 стверджувала, що після конфлікту бачила пістолет з іншими речами, які вона знайшла на місці події та занесла до магазину.
В той же час, за наслідками перевірки доказів у провадженні та їх аналізу, у суду жодних сумнівів не виникає в тому, що хуліганські дії обвинуваченим ОСОБА_5 відносно потерпілих вчинялись за допомогою предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 та узгоджується з висновками судових медичних експертиз та не суперечить іншим доказам.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р. та «Коробов проти України» від 21.10.2011р., Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження та наявних в ньому доказів, які були безпосередньо досліджені судом під час розгляду даної кримінальної справи, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину за ч.4 ст.296 КК України, оскільки доказів, які б свідчили про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину, стороною захисту надано не було.
Щодо твердження сторони захисту про недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема протоколів огляду місця події, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками суд наголошує на наступному.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).
Суд повинен оцінювати докази на основі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (стаття 86 КПК України).
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (частина 1 статті 87 КПК України).
Визнаватися допустимими і використовуватися, як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.
Таким чином частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Щодо існування підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду).
За статтею 228 КПК передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання
За частиною 1 ст. 228 КПК перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.
Сутнісним змістом пред`явлення для впізнання є ідентифікація особи (об`єкта) за його психофізіологічним відображенням у пам`яті людини. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.
Зокрема, згідно з ч. 6 ст. 228 КПК за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.
Відповідно до ч. 7 ст. 228 КПК фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
За приписами ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та НСРД у випадках, встановлених цим Кодексом, з дотримання порядку їх здійснення, що додержані в цьому провадженні.
З викладеного вбачається, що жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено., так само й обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.
Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом 26.11.2020 року у справі №742/2200/19, 06.02.2020 року у справі №442/6175/18, 16.06.2021 року у справі №607/10537/19. Щодо посилання сторони захисту на постанову Верховного Суду від 03.08.2021 року справа №761/6970/14-к, суд зазначає, що обставини цієї справи та порядок проведення слідчої дії різниться від слідчої дії, що проведена у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, фактичні дані, отримані за результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, є допустимими доказами у справі, а тому доводи захисту про протилежне є необґрунтованими.
Щодо протоколів огляду місця події від 14.01.2021 року суд зазначає наступне.
Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину.
Згідно ч. 7 ст. 223 КПК слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених статтею 615 цього Кодексу. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
Понятий - це незаінтересована в результатах кримінального провадження особа, яку запрошує слідчий або прокурор для участі у слідчій (розшуковій) дії з метою засвідчення факту, змісту та результатів її проведення. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 514/662/14-к, від 16 березня 2020 року у справі № 203/232/17.
Наявність вимоги про незаінтересованість понятого у справі свідчить про те, що законодавець із самого початку розглядає понятого не тільки як виконувача виключно посвідчувальної функції, але й як суб`єкта пізнавальної діяльності, оскільки його заінтересованість може призвести до необ`єктивного результату проведення слідчих дій.
Участь понятих є гарантією правильного безпосереднього сприйняття під час провадження слідчих дій обставин та фактів, що мають значення для кримінального провадження, їх належного фіксування в процесуальних документах. Свідчення понятого базуються на обставинах, свідком яких він був. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 425/217/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 194/1437/15-к.
Як вбачається з протоколу огляду місцевості від 14.01.2021 року з відеозаписом до нього, такий за ініціативою слідчого проведено у присутності понятих ОСОБА_95 , ОСОБА_5 , за участю ст. інспектора-криміналіста ОСОБА_93 , та іншої особи ОСОБА_16 , огляд почато о 06 год. 04 хв.; проведено огляд ділянки місцевості, що знаходиться неподалік від будинку АДРЕСА_3 . У ході огляду виявлено та за добровільною згодою власника ОСОБА_16 проведено огляд автомобіля «Мерседес-Бенц» р.н. НОМЕР_1 сірого кольору, який стоїть на вказаній місцевості. В ході огляду вилучено: чохол чорного кольору з металевими частинами ключа та металеву частину ключа із чорною ручкою.
Однак, як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, що наданий прокурором, 14.01.2021 року о 02:39:39 год. внесено відомості до ЄРДР, в тому числі щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Таким чином, на момент проведення слідчої дії, а саме огляду місцевості ОСОБА_5 уже перебував у статусі підозрюваного у даному кримінальному провадженні, тому на думку суду така слідча дія проведена з очевидним порушенням приписів ст.87, ст.233 КПК України та призвела до недопустимості, як доказів фактичних даних, отриманих при проведенні огляду місця події.
Однак суд також звертає увагу на те, що виключення такого доказу не спростовує наведений вище висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину за ч.4 ст.296 КК України та не тягне недопустимість усіх інших доказів зібраних у кримінальному провадженні.
Також сторона захисту звертала увагу на те, що протокол огляду місця події від 14.01.2021 року, що проведений в магазині «Продукти», слід визнати недопустимим доказом з підстав проведення його з порушенням КПК України, а саме без належного підтвердження згоди особи яка ним володіє.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.01.2021 року зазначена слідча дія була проведена за адресою: АДРЕСА_4 у приміщенні магазину «Продукти», за участю власника ОСОБА_96 , яка не заперечувала, щодо проведення огляду за вказаною адресою. Крім цього у матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_96 , яка, як власник приміщення добровільно надала згоду на проведення огляду місця події у магазині продукти за адресою АДРЕСА_4 .
Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданого доказу, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. Суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 8 жовтня 2019 року в справі № 639/8329/14-к.
Виходячи з наведених вище висновків щодо застосування правил статті 87 КПК, суд зазначає, що сторона захисту не навела перед судом жодного посилання на обставини, які необхідно встановити для застосування частини 1 статті 87 КПК, не вказала яким чином це порушення позначилось на забезпеченні прав і свобод сторони захисту чи інших учасників судового процесу. За відсутності такого обґрунтування посилання у даному випадку на статтю 87 КПК для визнання доказу недопустимим є непереконливим.
Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисників та обвинуваченого ОСОБА_5 про його невинуватість та неправильну кваліфікацію дій, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого злочину, є доведеною.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Крім того, ВС у постанові від 09.10.2018 р. (справа № 756/4830/17-к) звернуто увагу на те, що відповідно до статей 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається добровільне відшкодування завданих збитків. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецедив злочинів.
Окрім того, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження; дані про його особу (має постійне місце проживання, молодого віку, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на час вчинення кримінального правопорушення не працював, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, шкоду потерпілим відшкодував у повному обсязі; думку потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, а також те, що з лютого по червень 2021 року перебував під вартою.)
Підстав для застосування судом вимог ст.69 КК України не встановлено, оскільки відсутня мінімальна необхідна кількість обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також урахування особи обвинуваченого не дають змогу застосування такої норми
У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
У кримінальному провадженні № 167/341/16-к у постанові від 24 травня 2018 року, Верховний суд вказав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом застосовуючи ст. 69 КК.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, при цьому своєї вини не визнав. Однак, як вбачається із поданих письмових заяв потерпілих останнім відшкодовано заподіяну матеріальну та моральну шкоду, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вони не мають. Потерпілі висловили свою думку, щодо призначення покарання обвинуваченому без позбавлення волі.
За наведених вище обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та покарання належить призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також вважає за необхідне покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перебування його під вартою під час розгляду кримінального провадження на думку суду слугувало попередженням вчинення ними нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, такий вид покарання відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й обставинам кримінального провадження, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Щодо питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
13.04.2021 року представником потерпілої через канцелярію суду подано позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і судових витрат, заподіяних злочином, згідно якої просить суд стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду 500 грн, моральну шкоду 100 000 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.
Ухвалою суду від 13.04.2021 року повернуто ОСОБА_9 позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із відсутністю у потерпілої претензій до обвинуваченого та добровільним відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди.
Судом не вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, на чому наполягав представник потерпілої адвокат ОСОБА_107 .
У справі № 462/6473/16-ц ВП ВС зазначила, що питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.
Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись визначені главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Указані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Указане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
На підтвердження факту понесення позивачем (потерпілою) витрат з оплати правничої допомоги у розмірі 10 000 грн до позовної заяви долучено:
- копію договору про надання правової допомоги від 12.04.2021 року (а.с.51, том 1);
- копію ордеру серії ВЛ № 000,077691 від 05.04.2021 року (а.с.35, том 1);
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 182 від 24.09.1998 року (а.с.36, том 1);
- квитанцію до прибуткового касового ордера серії № 19 від 05.04.2021 року на суму 5 000 грн (а.с.49, том 1);
- квитанцію до прибуткового касового ордера серії № 19-А від 12.04.2021 року на суму 5 000 грн (а.с.50, том 1).
Судом встановлено, що 12.04.2021 року між адвокатом ОСОБА_107 та законним представником потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_96 укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.51, том 1).
Згідно п. 2.3. такого договору клієнт несе обов`язки сплатити гонорар адвокату чи його заступнику у розмірі та в строк згідно цього договору.
За п. 4.1. договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, деталізації наданих послуг та вартості кожної із них, акти виконаних робіт на підставі яких суд міг би визначити витрачений адвокатом час та об`єм всієї роботи, що була ним виконана.
Згідно п. 4.2. розмір гонорару адвоката встановлюється у твердій грошовій сумі і вказується у квитанції адвоката.
До позовної заяви адвокатом ОСОБА_107 додано дві квитанції до прибуткового касового ордера. Так, згідно з квитанцією № 19 від 05.04.2021 року 05.04.2021 року від ОСОБА_96 прийнято аванс у розмірі 5000 грн на підставі договору про правничу допомогу в кримінальному провадженні як потерпілій та цивільному позивачу (а.с.49, том 1). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 19-А від 12.04.2021 року адвокатом ОСОБА_107 на підставі договору про правову допомогу прийнято від ОСОБА_96 5 000 гривень за участь в судових засіданнях: підтримання позову, подання клопотань, консультації (а.с.50, том 1).
Згідно з частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Хоч розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, однак всупереч ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" така сума сторонами в договорі не вказана.
Суд звертає увагу на те, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, та/або порядок її обчислення повинен визначатися у самому договорі про надання правової допомоги, що повністю узгоджується із позицією КГС ВС від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20.
Отже, відсутність в договорі обумовленого розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, відсутність будь-яких інших доказів, щодо обсягу наданих послуг, їх вартість не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру такого гонорару. Окрім того, квитанція до прибуткового касового ордера не може вважатися належним доказом встановлення фіксованого розміру гонорару адвоката, оскільки така є похідним документом, заповнюється та видається на підставі договору про правову (правничу) допомогу.
У даному випадку відсутня об`єктивна можливість пересвідчитися про наявність домовленості між законним представником потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_96 та адвокатом ОСОБА_107 щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару за надання правової допомоги, а також наданого об`єму такої допомоги в межах цього кримінального провадження, тому суд дійшов висновку, що стороною цивільного позивача не доведено належними та допустимими доказами розмір витрат, які цивільний позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, через що у задоволенні даної вимоги слід відмовити.
Згідно приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Таким чином, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, беручи до уваги, що санкція ч. 4 ст. 296 КК України не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, враховуючи відсутність у даному кримінальному провадженні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд вважає необхідним після цим набрання вироком законної сили скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 19.01.2021 року та 20.01.2021 року.
Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Процесуальні витрати по справі відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обрано. Суд не вбачає підстав для застосовування обвинуваченому ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, оскільки процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження не дає підстав для висновку, що він може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 19 лютого 2021 року по 11 червня 2021 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_76 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_76 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 ( три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_76 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 час попереднього ув`язнення з 19 лютого 2021 року по 11 червня 2021 року включно з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_76 в дохід держави витрати за проведення судової балістичної експертизи за № СЕ-19/103-21/303-БЛ від 20.01.2021 року у розмірі 2 124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 85 копійок.
Арешт, накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 19.01.2021 року, на дерев`яний предмет зовні схожий на бейсбольну биту, мобільний телефон марки «ІРНОNЕ 6s» ІМЕІ: НОМЕР_3 , три USB-кабелі, три ключі із металевим брелоком, вилучені 14.01.2021 року в ході огляду місця події та які перебувають у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області - скасувати після набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.01.2021 року, на майно, що вилучене 14.01.2021 в ході огляду місцевості, а саме: чохол чорного кольору з частиною металевого ключа, який поміщено до сейф-пакету НПУ №7017431, та металеву частину ключа із чорною ручкою, яку поміщено до сейф-пакету НПУ №7017430 - скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні: марлеві тампони з речовиною бурого кольору та контрольними відрізами, змиви з рук ОСОБА_5 , які перебувають у кімнаті зберігання речових доказів у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області - після набрання вироком законної сили знищити.
Речові докази у даному кримінальному провадженні: логотип марки «MERSEDES-BENZ», вилучений 14.01.2021 в ході огляду місцевості та який перебуває у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області - знищити;
Речові докази у даному кримінальному провадженні: кофту жовтого кольору та куртку, які перебувають у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 ;
Речові докази у даному кримінальному провадженні: чохол з частиною металевого ключа, частину металевого ключа із ручкою, які перебувають у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області після набрання вироком законної сили знищити;
Речові докази у даному кримінальному провадженні які перебувають у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, а саме, предмет зовні схожий на пістолет із маркуванням «ПМ-РФ НОМЕР_2 » - конфіскувати в дохід держави; чотири металеві предмети зовні схожі на патрони знищити; дерев`яний предмет зовні схожий на бейсбольну биту знищити; мобільний телефон марки «ІРНОNЕ 6s» ІМЕІ: НОМЕР_3 , три USB-кабелі, три ключі із металевим брелком повернути власнику.
Речові докази у даному кримінальному провадженні: DVD диск із відеозаписами з камер зовнішнього спостереження магазину «Анастасія» та округлий предмет білого кольору виготовлений з гуми, який поміщено до пакету № 0011237 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
У задоволенні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_107 про стягнення з ОСОБА_76 витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1