У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2022 Справа №607/13708/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під домашнім арештом та продовження строку обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, студента І курсу ТНТУ, неодруженого, безпартійного, не депутата, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , у межах кримінального провадження № 0000186 від 15.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження на 60 діб строку тримання під домашнім арештом та продовження строку обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000186 від 15.08.2022 за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_4 , який керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter T4», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікувальному закладі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2022 близько 17 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , без пасажирів у салоні, та в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух») й пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «обгін», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР), не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, не ураховував дорожні умови та дорожню обстановку і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, вказаним автомобілем ОСОБА_4 рухався автодорогою М19 сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» зі сторони м. Заліщики в напрямку м. Тернопіль Тернопільської області. Проїжджаючи в межах 423 км., що неподалік с. Рожанівки, Товстенської ОТГ, Чортківського району, Тернопільської області, ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1., 12.6 (б), 14.2. (в) ПДР, перед початком виконання маневру обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а після обгону він зможе, не створюючи перешкоди повернутись на раніше займану смугу, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши наявну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. та маючи стаж керування транспортним засобом до 2-х років, поза межами населеного пункту повинен був рухатися зі швидкістю не більше 70 км/год, перевищив дозволену швидкість руху транспортного засобу, та рухався із швидкістю не менше 80 км/год.

У цей час у бік м. Заліщики в межах своєї смуги рухався автомобіль марки «Volkswagen Transporter T4», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Унаслідок виїзду автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 на зустрічну для нього смугу руху, водій ОСОБА_4 своїми діями допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «Volkswagen Transporter T4», р.н. НОМЕР_2 , в результаті чого водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікувальному закладі незадовго після госпіталізації.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1., 14.2. (в) ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

15.08.2022 ОСОБА_4 затримано старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України.

16.08.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернопіль Тернопільської області, громадянину України, українцю, з середньою-спеціальною освітою, студенту ІV курсу ТК ТНТУ, не одруженому, безпартійному, депутатом не являється, раніше не судимому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном дії до 23.59 год. 13.10.2022, однак завершити досудове розслідування даного кримінального провадження до вказаного часу неможливо з об`єктивних причин й необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Так, клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до чотирьох місяців від 04.10.2022 подано до Тернопільського міськрайонного суду та перебуває на розгляді.

Закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 від 15.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, у двохмісячний строк з дня повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину неможливо внаслідок складності провадження, також виконуються ряд експертиз та в подальшому необхідно провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання вищевказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Так, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати. У зв`язку з цим, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного, з метою запобігання спробам підозрюваного ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк.

Метою продовження застосованого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , експертів у даному кримінальному провадженні.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, без альтернативної міри покарання, і на даний час, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, з метою його уникнення може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтовуючи необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він є особою молодого віку, не одружений, на утриманні дітей чи осіб похилого віку не має, що вказує на такі соціальні зв`язки, які дозволяють йому безперешкодно переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також без застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу він у будь-який спосіб може впливати на потерпілу ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , експертів у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом погроз або їх підкупу, в замін на дачу ними неповних або неправдивих показів чи їх зміни у даному кримінальному провадженні, в тому числі і під час судового розгляду, що дасть йому можливість уникнути покарання за вчинений злочин.

Положеннями ч. 2 ст. 23 КПК України визначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також вимоги ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, а може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього кодексу. Зазначений ризик існує, оскільки вказані свідки, потерпіла та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи викладене, застосувавши більш м`який запобіжний захід, неможливо буде запобігти ризикам, викладеним у клопотанні, а саме: запобігти можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Беручи до уваги вищевикладене, у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, викладеним у клопотанні та передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просить врахувати особу підозрюваного, відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та змінити раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний доби. Також просить змінити запобіжний захід у частині адреси проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника. Просить змінити раніше застосований до нього запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний доби.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч.ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, студент І курсу ТНТУ, неодруженого, раніше не судимий.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання.

Встановлено, що закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні 0002207 від 02.11.2020 року, на даний час неможливо, оскільки у межах досудового розслідування ще не проведено усі необхідні процесуальні дії.

Таким чином, необхідність проведення вказаних процесуальних дій, обґрунтовано перешкоджає завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наведене свідчить про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а застосування менш суворих запобіжних заходів, чи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, клопотання прокурора слід задовольнити та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 200, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби відмовити.

Клопотання прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під домашнім арештом та продовження строку обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Змінити раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , у частині адреси житла, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжити до 00 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року строк дії обов`язків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року, такі обов`язки: утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_10 , свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також експертами у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року.

Ухвалу передати на виконання до ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1