ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1990/22 Номер провадження 11-сс/814/245/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
28 квітня 2022 року м. Полтава
Я, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 висловлюю окрему думку у справі за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 25 березня 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно.
Так ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 25 березня 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно без змін.
Приймаючи рішення про відмову у накладенні арешту на майно, слідчий суддя мотивував його тим, що в порушення вимог ст.64-2 КПК України з клопотанням про накладення арешту на майно третіх осіб звернувся слідчий, а не прокурор.
Із вказаним рішенням слідчого судді погодилась і колегія суддів та вказала, що слідчий суддя вірно зазначив , що слідчий просить накласти арешт на майно (автомобіль), який вилучений в ТОВ «АГРОВЕТГРУП», при цьому відповідно до витягу з ЄРДР не вбачається, що саме дане підприємство чи його посадові особи будь-яким чином відносяться до даного кримінального провадження та мають відповідний процесуальний статус в ньому, а тому майно на яке слідчий просить накласти арешт є майном третьої особи . Колегія суддів також взяла до уваги, що автомобіль Renault Sandero д.н.з НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «АГРОВЕТГРУП» та в період з 17.03.2022 і по даний час тимчасово використовується Військовою частиною на підставі Указа Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», з правом зберігання за адресою місцезнаходження підприємства-власника транспортного засобу (м.Полтава,вул.Автобазівська,3-Б), що підтверджується відповідною довідкою Військової частини НОМЕР_2 .
В контексті доводів апеляційної скарги звертаю увагу на таке.
Питання щодо накладення арешту на майно врегульоване розділом 2 главою 17 КПК України. Жодний інший розділ КПК не регулює питання накладення арешту на майно.
Зокрема за змістом ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Як вбачається із матеріалів провадження у даній справі із клопотанням звернувся слідчий за погодженням з прокурором.
Якщо звернутись до положень статті 64-2 КПК України, на яку посилаються як слідчий суддя так і колегія суддів, то вона не містить чіткого визначення кола осіб, які мають право звертатися до суду з клопотанням про арешт майна.
Знову ж таки , якщо пристати на позицію колегії суддів та слідчого судді, то із кола осіб, які мають право на звернення із клопотанням про арешт майна третьої особи, штучно виключається цивільний позивач, а прокурор , в свою чергу , набуває непритаманні йому функції представника фізичної особи або юридичної особи приватного права.
Отже , в даній ситуації слідчий має право на звернення до суду із клопотанням про арешт майна третьої особи.
Крім того звертає увагу, що вказане клопотання погоджене процесуальним прокурором.
За таких обставин вважаю мотиви з яких колегія суддів погодилась із рішенням слідчого судді, помилковими.
Суддя ОСОБА_3