13.09.2022 Справа № 756/7470/22
Унікальний № 756/7470/22
Провадження № 1-кс/756/1257/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001167 від 04.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
05.09.2022 прокуророр Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001167 від 04.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, в ході досудового розслідування якого встановлено, що 03.09.2022 року о 08 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Богатирська 26 А, співробітниками поліції було виявлено транспортний засіб марки «FORD», моделі «SIFRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в ході перевірки якого було виявлено розбіжності номеру кузова з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Під час огляду місця події 03.09.2022 року за адресою: м. Київ, вул. Богатирська 26 А дізнавачем відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» моделі «Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які відповідною постановою дізнавача відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 05.09.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001167 від 04.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Вилучений транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» моделі «Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 наразі зберігається на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 , а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 поміщено до спеціального пакету Національної поліції України ЕХР0117336, який був запакований та на нього було нанесено підписи понятих і учасників.
Прокурор зазначає у клопотанні, що на даний час необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме на вилучений транспортний засіб марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 у вигляді заборони розпоряджання та користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

При цьому прокурор покликається на ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, прокурор вказує у клопотанні, що ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, якими, як зазначено вище, визнано зазначені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу. Також, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна саме для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України - «Речові докази». Орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає що вилучені транспортний засіб марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 ,та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , відповідають критеріям ст. 98 КПК у кримінальному провадженні за ст. 290 КК Укрпїни.

Прокурор просить у клопотанні постановити ухвалу про накладення арешту на транспортний засіб марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 у вигляді заборони користуватися, розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.
В судове засідання прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 не прибула, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Вивчивши заяву прокурора, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.
Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів, 03.09.2022 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 дізнавачем було виявлено та вилучено автомобіль марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які постановою дізнавача від 05.09.2022 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0001167 від 04.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

03.09.2022 року, під час ОМП за адресою м. Київ, вул. Богатирська 26 А, автомобіль марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , був вилучений працівниками поліції та встановлений на майданчик для тимчасового утримання транспорту за адресою: АДРЕСА_1 , а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 поміщено до спеціального пакету Національної поліції України ЕХРО117336.
З копії рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 полку 1 УПП у місті Києві ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 вбачається, що 03.09.2022 року о 08 год. 30 хв. працюючи у складі екіпажу 0505 за адресою АДРЕСА_2 , ними було зупинено автомобіль «FORD SIЕRRA», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/в НОМЕР_6 .

Причина зупинки вказаного транспортного засобу в рапорті не зазначена, в клопотанні та доданих до нього матеріалах не повідомляється.

З наведеної вище копії рапорту поліцейського видно, що патрульними поліцейськими було проведено огляд автомобіля та документів на нього, виявлено розбіжності номера кузова з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, в подальшому було викликано слідчо-оперативну групу.

03.09.2022 року з 10 год. 48 хв. до 11 год. 19 хв. дізнавачем ВД Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за участю понятих було проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де було зупинено та вилучено вказаний вище автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу. Відповідно до вказаного протоколу огляду місця події жодних слідів, жодних ознак злочину, передбаченого ст. 290 КК України виявлено та зафіксовано не було.

У протоколі огляду місця події взагалі не зазначено жодної підстави для проведення огляду володіння особи у виді транспортного засобу. Тобто, на момент проведення огляду місця події, самої події ще не було, оскільки у протоколі відсутні посилання на відомості про заяву чи повідомлення про подію у разі, якщо огляд місця події проводиться до початку кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, слідчим суддею встановлено, що вилучене 03.09.2022 року при огляді місця (за відсутності самої події) майно не може бути використане у кримінальному провадженні як докази, оскільки вони здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 КК України поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч. 3 ст. 35 КК України поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як зазначено вище, жодної із підстав, передбачених законом, для зупинки поліцейським автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , 03.09.2022 о 08 год. 30 хв. - не було.

Огляд вказаного автомобіля, проведений працівниками поліції до виклику та приїзду СОГ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві було здійснено поза законом, результати такого огляду викладено в рапорті, який не є доказом у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 233 КПК України цієї ж статті слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до вимог частини першої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Частиною другою зазначеної статті 237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

З дослідженого протоколу огляду місця події від 03.09.2022 року слідчим суддею встановлено, що дізнавач ОСОБА_7 проник до іншого володіння особи (транспортний засіб) з порушенням вимог частини першої статті 233 КПК України, оскільки у матеріалах, долучених до клопотання відсутня ухвала слідчого судді про узаконення огляду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.215 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. Про невідкладні випадки, передбачені законом, у клопотанні та в доданих матеріалах мова не йде.

Відтак отримані внаслідок такої слідчої дії докази не можуть бути визнані допустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи все вищевикладене, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 233, 234, 237, 169, 170 -173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001167 від 04.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України автомобіль марки «FORD», моделі «SIЕRRA», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 - повернути особі, у якої їх було вилучено.

Копію ухвали після її постановлення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому.

Виконання ухвали покласти на прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчому, прокурору після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1