Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1958/22
номер провадження 1-кп/695/365/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у підготовчому засіданні по розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що обвинувачується за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на стадії підготовчого провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ризики не зменшились та продовжують існувати. Існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні в тому числі й тяжкого злочину. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків на потерпілу, іншим чином перешкоджати судовому розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки свідки та потерпіла не допитані.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору, так як ризики ніякими доказами не стверджені, а тому можливо обрати його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Суд, вирішуючи дане клопотання виходить з наступного.
Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки саме обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому суд також враховує суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд враховує, що стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає утриманню під вартою. Отже вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Таким чином, заслухавши думку учасників процесу, суд, враховуючи, що обвинувачений є раніше неодноразово судимим, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та кримінального проступку, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, і дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку суду, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Отже, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, бо у суду є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на особу обвинуваченого та суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо, а тому продовжує термін запобіжного заходу.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 199, 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, строком на 60 діб, а саме по 14 жовтня 2022 року включно.

Головуючий: ОСОБА_1