Номер провадження: 11-сс/813/916/22
Справа № 947/6955/22 1-кс/947/5645/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.06.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.02.2022 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.06.2022 року булозадоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_13 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері ОСОБА_6 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.07.2022 року відносно ОСОБА_12 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.02.2022 року.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді про обрання відносно підозрюваного даного запобіжного заходу, не зникли та продовжують існувати, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.
Вимоги апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_12 було змінено підозру, яка в свою чергу є необґрунтованою, кваліфікації його дій - неправильною, ризики, на які посилається слідчий у клопотанні недоведені та не підтверджені.

Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, потерпілих та представника потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали не в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Так, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі посилався на встановлену обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України.
Разом з тим, 22.06.2022 року ОСОБА_12 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ст. 128 КК України.
Зазначене слідчий суддя не врахував, що свідчить про неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та у відповідності до п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне скасувати оскаржувану увалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, за результатами розгляду клопотання слідчого.
Постановляючи власну ухвалу, апеляційний суд дійшов таких висновків.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частина 5 статті 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України.
У межах даного кримінального провадження 28.02.2022 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
22.06.2022 року ОСОБА_12 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України.
Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на таке.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_12 підозрюється у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді заступника командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) у військовому звані «сержант», у порушенні вимог діючого законодавства, 27.02.2022 року, перебуваючи на бойовому чергуванні по забезпеченню оборони за адресою: буд. АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю 5,45 мм., автомат АК-74 системи Калашникова № НОМЕР_1 , яка була споряджена набоями калібру 5,45 мм., з метою зупинки транспортного засобу приблизно о 21 годині 30 хвилин при відсутності загрози здоров`ю та життю, а також здоров`я га життю інших військовослужбовців і цивільних осіб та захопленню об`єкту, що ним охороняється здійснив один прицільний постріл в напрямку водія автомобіля марки «Toyota Avensis Verso», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого уразив з зазначеної зброї ОСОБА_14 , завдавши останньому тілесне ушкодження, у вигляді проникаючого вогнепального поранення голови, яке потягло за собою розмозження головного мозку, в результаті чого останній номер на місці події.

Крім того, за версією слідства, у цей же день та час та у тому ж місці, ОСОБА_12 ,усвідомлюючи, ідо він перебуває в громадському місці, використовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю 5,45 мм., автомат АК74 системи Калашникова № НОМЕР_1 , яка була споряджена набоями калібру 5,45 мм., з метою зупинки транспортного засобу приблизно о 21 годині 30 хвилин при відсутності загрози здоров`ю та життю, а також здоров`я та життю інших військовослужбовців і цивільних осіб та захопленню об`єкту, що охороняється здійснив один прицільний постріл в напрямку водія автомобіля марки «Toyota Avensis Verso», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого уразив з зазначеної зброї ОСОБА_15 , спричинивши смерть останнього, та при цьому, не передбачаючи можливість настання інших суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був, і міг їх передбачити, заподіяв своїми неправомірними діями шкоди здоров`ю іншій людині, завдавши в результаті наскрізного вильоту кулі з голови ОСОБА_15 вогнепальне поранення ОСОБА_7 у вигляді вогнепального сліпого поранення лівої кістки, яка в момент пострілу перебувала у автомобілі марки «Toyota Avensis Verso», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на задньому пасажирському сидінні з права.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_12 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події від 28.02.2022 року; показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 28.02.2022 року; висновком судово медичної експертизи, щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 №372 від 12.04.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 21.04.2022 року; показаннями потерпілої ОСОБА_16 від 12.04.2022 року; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 12.04.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_17 від 28.02.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 21.04.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_18 від 28.02.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_19 від 28.02.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_20 від 28.02.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_21 від 21.04.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_22 від 22.04.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_23 від 27.04.2022 року; висновком судово медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 №109 від 28.02.2022 року; висновком судової експертизи зброї № 22-1547 від 16.05.2022 року; висновком судово медичної (імунологічної) експертизи № 318 від 25.04.2022 року; висновком судово - медичної (імунологічної) експертизи №341 від 27.04.2022 року; висновком судово медичної (імунологічної) експертизи № 345 від 28.04.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_24 від 02.06.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_25 від 02.06.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_26 від 02.06.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 від 23.05.2022 року.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 , достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного суспільно-небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому діянь.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_12 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.

Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.

Також апеляційним судом встановлено, що заявлені у клопотанні ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_12 під вартою, не зменшились.
Апеляційний суд дійшов висновку про доведеність прокурором продовження існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику що підозрюваний ОСОБА_12 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція за вчинення якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що у випадку обвинувального вироку позбавляє суд можливості застосувати норми ст.75 КК України, та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку що продовжує існувати передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, адже потерпілі та свідки безпосередньо судом допитаний не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч.4 ст.95 КПК України.
Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на існування ризиків передбачених п. 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, разом з тим, апеляційний суд вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
Апеляційний суд враховує, що під час досудового розслідування ОСОБА_12 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України, разом з тим, враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, зазначене хоча і знижує вищенаведені ризики, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду,в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак не встановлено підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_12 апеляційним судом не було встановлено.
Апеляційний суд звертає увагу на непослідовність сторони захисту, яка, наполягаючи на необґрунтованість підозри ОСОБА_12 , в той же час просить обрати підозрюваному запобіжний захід.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді чи суду суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначенням розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.06.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ст.128 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.02.2022 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_13 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000166 від 28.02.2022 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком до 28.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави з утриманням в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор»
Строк дії ухвали апеляційного суду становить до 28.07.2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4