Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/420/22
Номер провадження 1-кс/530/162/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в господарстві по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході відпрацювання території Зіньківської ТГ, Полтавської області, працівниками ЗС №2 ВКП ПРУП ГУНП в Полтавській області було встановлено, що громадянин на ім`я ОСОБА_5 незаконно зберігає за місцем проживання наркотичні засоби.

19.05.2022 року старшим дізнавачем ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було в порядку ст.40-1 КПК України направлено письмове доручення начальникові ВП №4 Полтавського РУП з метою проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному провадженні. На виконання вказаного письмового доручення 19.05.2022 року до сектору дізнання ВП №4 Полтавського РУП надійшов письмовий рапорт від оперуповноваженого ЗС №2 ВКП Полтавського РУП ОСОБА_6 про те, що в ході виконання доручення дізнавача було встановлено, що даним громадянином, являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо власника житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 встановлено, що власником вказаного будинку є ОСОБА_7 .

Згідно довідки виданої старостою Удовиченківського старостинського округу ОСОБА_8 , встановлено, що господарство за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , яке він продав ОСОБА_4 і документи на господарство в стадії виготовлення. В даному господарстві проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Метою проведення обшуку житлового будинку та інших господарських будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є відшукання і вилучення наркотичних засобів, пристроїв для їх виготовлення та вживання.

Підставами проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, які вказують на те, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , виготовляє та зберігає наркотичні засоби без мети збуту, що має значення для розкриття кримінального правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, з мотивів і підстав викладених у клопотанні, допитавши двох свідків, які зазначені в матеріалах клопотання, вивчивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує заявлене клопотання, приходжу до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як зазначено в ст. 13 КПК України - не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті (ч.1 ст.233 КПК України). Зі змісту ст.234 КПК України вбачається, що обшук є слідчою дією, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуто у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Частиною 3 ст. 234 КПК України визначено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Згідно ч.4 ст.234 КПК України клопотання про обшук розглядається у суді у день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що в ході відпрацювання території Зіньківської ТГ, Полтавської області, працівниками ЗС №2 ВКП ПРУП ГУНП в Полтавській області було встановлено, що громадянин на ім`я ОСОБА_5 незаконно зберігає за місцем проживання наркотичні засоби.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року за ч.1 ст. 309 КК України.

19.05.2022 року старшим дізнавачем ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було в порядку ст.40-1 КПК України направлено письмове доручення начальникові ВП №4 Полтавського РУП з метою проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному провадженні. На виконання вказаного письмового доручення 19.05.2022 року до сектору дізнання ВП №4 Полтавського РУП надійшов письмовий рапорт від оперуповноваженого ЗС №2 ВКП Полтавського РУП ОСОБА_6 про те, що в ході виконання доручення дізнавача було встановлено, що даним громадянином, являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо власника житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 встановлено, що власником вказаного будинку є ОСОБА_7 .

Згідно довідки виданої старостою Удовиченківського старостинського округу ОСОБА_8 , встановлено, що господарство за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , яке він продав ОСОБА_4 і документи на господарство в стадії виготовлення. В даному господарстві проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Заявленим клопотанням прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , може зберігати за місцем свого проживання наркотичні засоби, пристрої для їх виготовлення та вживання, які мають значення в кримінальному провадженні речових доказів і тому виникла потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку в житловому будинку та прилеглих до нього господарських приміщень, будівель і споруд, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

З системного аналізу положень ст.234 КПК України слідує, що фактичною підставою для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. При цьому, важливим є те, що докази, на підставі яких вноситься клопотання про проведення обшуку, повинні відповідати вимогам допустимості (ст.ст.86-88 КПК України); при цьому, при розгляді цих доказів слідчий суддя повинен застосувати положення ст.94 КПК України (оцінка доказів).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).

Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).

В клопотанні про проведення обшуку в житловому будинку та господарських будівлях, що розташовані за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України, прокурором не надано належних доказів, крім письмових пояснень двох свідків, рапортів, інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно клопотання інших доказів не містить.

Із зазначеного слідує, що рапорта оперуповноваженого ЗС №2 ВКП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , які маються в матеріалах клопотання (а.с. 5,11,12,13,14) являються внутрішніми документами, які не передбачені чинним КПК України, як докази по справі, крім цього під час судового засідання були допитані два свідки, пояснення яких містяться в матеріалах справи, які під час допиту в судовому засідані постійно змінювали свої покази, не підтвердили своїх письмових показів, та не пояснили, де саме вони бачили у ОСОБА_4 рослини коноплі, один зі свідків не зміг назвати навіть ім`я громадянина , який незаконно зберігає наркотичні засоби. Інший свідок під час надання показів та малювання схематичного розташування кімнат в будинку мав розбіжності, які вказували, що даний свідок не був у даному будинку. Тобто прокурор обмежився посиланням на матеріали клопотання , інших доказів слідчому судді надано не було.

У п.75 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ратушна проти України» від 02.12.2010 року (остаточне від 02.03.2011 року) (заява №17318/06) суд зазначив про те, що для санкціонування проведення обшуку житла чи іншої власності закон вимагає, аби суди України були переконані у наявності достатніх підстав вважати, що речі, які розшукуються, можуть бути знайдені там.

З`ясовуючи зміст та суть поняття житла чи іншого володіння особи слід враховувати, що Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» від 28.03.2008 року №2 звертає увагу судів на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини ужите в п.1 ст.8 Конвенції поняття «житло» охоплює не лише житло фізичних осіб, воно може поширюватися на інші приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії та інші приміщення (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Нємєц проти Німеччини» від 16.12.1992 року та «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року). В контексті виконання положень ст.ст. 84,85,94 та ст. 234 КПК України суд проаналізував докази, що надані прокурором до матеріалів клопотання і прийшов до наступних висновків, що відсутність даних підстав для задоволення клопотання ,яке не підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 30 Конституції України та ст.13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В цьому контексті слід відмітити, що у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клас та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання не порушуватиме ст.8 Конвенції, якщо воно було здійснено «згідно із законом»; при цьому, аби не було порушення даної статті Конвенції, втручання повинно відбуватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Сілвер та інші проти Сполученого Королівства», п.84; «Кузнецов проти України», п.134; «Шалімов проти України», п.84; «Петра проти Румунії», п.36). Крім цього, у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (п.43 рішення) Європейський суд з прав людини наголосив, що вислів «згідно із законом» не тільки передбачає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи, щоб воно не суперечило принципу верховенства права. У пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волохи проти України» зазначено, що верховенство права ґрунтується на тому, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай здійснюється судовим органом як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням вказаних правових позицій Європейського суду з прав людини, а також роз`яснень, що викладені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах ВСС 21.05.2014 року та на засіданні Пленуму ВСС 17.10.2014 року, в даний час не вбачається підстав для задоволення клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в господарстві по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України, в межах доводів та обґрунтувань, що викладені у клопотанні прокурора.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 234, 237, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотанняпрокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в господарстві по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.05.2022 року, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1