04.07.2022 Справа № 490/1496/22
н/п 1-кс/490/1668/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000084 від 30.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2, 3ст. 114-2 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що місцеві мешканці м. Миколаєва та Миколаївської області, в умовах воєнного стану, поширюють інформацію про переміщення територією України зброї та бойових припасів, при цьому така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України або в офіційних джерелах відповідних відомств країн-партнерів.
Крім цього, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . за допомогою мобільного телефону марки «Iphone» моделі «Х» з сім-картою у месенджері «Signal» в групі «Троя», під нік-неймом « ОСОБА_5 » (моб. номер НОМЕР_1 ) у період з 5 квітня 2022 року по 19 квітня 2022 року розміщував текстові повідомлення, що містять інформацію про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, а також інформацію про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, а також інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
На даний час у досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , знаходяться речі та предмети, які можуть мати значення у якості речових доказів: комп`ютерна техніка (стаціонарні комп`ютери, ноутбуки, планшети, мобільні термінали), за допомогою якої ОСОБА_4 здійснює поширення відомостей щодо місць дислокації особового складу та техніки ЗС України на території м. Миколаєва та Миколаївської області.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 303982024 від 30.06.2022, встановлено, що власниками нерухомого майна за вказаною вище адресою є ОСОБА_4 (1/2) та ОСОБА_6 (1/2).

У зв`язку з вищевикладеним, 30.06.2022 органом досудового розслідування прийнято рішення про проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., в порядку ч. 3 ст. 233 КК України, тобто у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням від знищення майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Так, в ході обшуку вказаного будинку було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 , марки «Iphone Х 256 GB», imei - НОМЕР_2 у синьому чохлі з сім-картою НОМЕР_1 , в ході огляду якого встановлено, що саме з його використанням він поширював інформацію про пересування озброєння та техніки ЗС України по території м. Миколаєва та Миколаївської області.
Прокурор в судове засідання не з`явився просив розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням того, що під час проведення обшуку де було виявлено та вилучено речі, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучений в ході обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

мобільний телефон марки «Iphone Х 256 GB», imei - НОМЕР_2 у синьому чохлі з сім-картою НОМЕР_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000084.

Зобов`язати слідчого або прокурора вручити копії цієї ухвали заінтересованим особам - для відома.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1