Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 жовтня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, строком 60 днів до 30 жовтня 2022 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або звільнення з-під варти для захисту територіальної цілісності відмовлено. Відмовлено і в задоволенні заяви ОСОБА_9 про взяття обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, доводить, що стороною обвинувачення, на її думку, не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні, а судом, всупереч вимог ст. 178 КПК України, залишено поза увагою доводи сторони захисту щодо характеризуючих даних особи ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, позитивно характеризується, має відповідний бойовий досвід у воєнних діях, готовий стати на захист територіальної цілісності України і утримується під вартою більше загального строку, передбаченого положеннями ст.197 КПК України.

Просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою звільнити з-під варти ОСОБА_5 для захисту територіальної цілісності України, а в разі неможливості звільнення - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , які вважають ухвалу законною і просять залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно виділених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. ст. 263 КК України - організація готування умисного вбивства на замовлення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, та в незаконному придбанні, зберіганні та передачі бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , судом, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, на які вказує прокурор,

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти життя та здоров`я особи, а також в незаконному придбанні, зберіганні та передачі бойових припасів без передбаченого законом дозволу, судове слідство у кримінальному провадженні, в ході якого допитаний потерпілий, який, згідно тверджень прокурора, вбачає для себе з боку ОСОБА_5 реальну небезпеку, не завершено і є підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Твердження сторони захисту при розгляді апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваного рішення, зважаючи на незаконність сформування колегії суддів, не є переконливими, оскільки даних про втручання до системи автоматизованого розподілу судової справи між суддями колегії суддів не надано.

Перевіряючи доводи і обставини, на які вказує захисник при апеляційному розгляді, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах Едуард Шабалін проти Росії від 16 жовтня 2014 року та Руслан Яковенко проти України від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, строк дії якої встановлено до 30 жовтня 2022 року,
Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 30 жовтня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3