Справа № 357/3311/22
У Х В А Л А

20 травня 2022 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 27.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

13.05.2022 року слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 30.04.2022 близько 10 год. 53 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в групі та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , всупереч вказаним вимогам законодавства України, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про відсутність передбаченого законом дозволу на збут вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, переслідуючи мету збуту бойових припасів калібру «5,45» та особистого незаконного збагачення, виконуючи відведену загальним планом роль, перебуваючи поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , збули шляхом продажу металеві коробки («цинки») з набоями калібру «5,45» в кількості 2160 одиниць ОСОБА_8 , за готівкові кошти в сумі 21 350 гривень, які останньому були виділені в рамках проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту» передбаченого ст. 271 КПК України.

Крім того всупереч вказаним вимогам законодавства України, 06.05.2022 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи в групі та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про відсутність передбаченого законом дозволу на збут вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, виконуючи відведену загальним планом роль, діючи умисно, переслідуючи мету збуту вогнепальної зброї та бойових припасів калібру «5,45» та особистого незаконного збагачення, перебуваючи поблизу вул. Конденсаторна, в місті Біла Церква Київської області, переслідуючи мету збуту вогнепальної зброї та бойових припасів калібру «5,45» та особистого незаконного збагачення, збули шляхом продажу автомат марки «АК-74»; порожні магазини в кількості 2 одиниці; магазини в кількості 4 одиниці з патронами калібру «5,45» в кількості 75 одиниць; металеві коробки («цинки») в кількості 3 одиниці, ОСОБА_8 , за готівкові кошти в сумі 65 800 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот) гривень, які останньому були виділені в рамках проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту» передбаченого ст. 271 КПК України.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення відповідності ДНК-профілю на вилучених в ході досудового розслідування бойових припасах, зброї тощо та подальшої перевірки на причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень. Однак ОСОБА_9 відмовився надавати біологічні зразки букального епітелію.

Тому, слідчий просить надати йому дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію у ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 з можливістю залучення оперативних співробітників.

У судовому засіданні слідчий та прокурор вимоги клопотання підтримали з викладених у клопотанні підстав, пояснивши, що ОСОБА_9 через свого захисника відмовляється надати добровільно біологічні зразки для проведення експертизи. На теперішній час слідчим експертиза не призначена, оскільки спочатку потрібно відібрати біологічні зразки у ОСОБА_9 для її проведення.

Захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог клопотання та пояснив, що ОСОБА_9 не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, крім того, не підпадає під категорію осіб, які чітко визначені в ст.241 КПК України.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Питання отримання зразків для експертизи врегульоване ст. 245 КПК України.

Частинами 1 та 2 ст. 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000084 від 27.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 07.05.2022 року винесено постанову про відібрання у ОСОБА_9 біологічних зразків букального епітелію для експертного дослідження.

Із листа про передчасність та як наслідок недопустимість відібрання біологічних зразків адвоката ОСОБА_5 за №90/22 від 12.05.2022 року, який діє в інтересах ОСОБА_9 вбачається, що останній відмовився від надання дозвілу на відібрання біологічних зразків ДНК та букального епітелію з підстав передчасності та запобігання фальсифікації доказів у вказаному кримінальному провадженні..

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України.

Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.

Крім того, з описової частини клопотання та досліджених в судовому засіданні додатків наданих в обґрунтування вказаного клопотання не вбачається зв`язок та причетність особи ОСОБА_9 до встановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

За наведених обставин, враховуючи відсутність будь-якого процесуального статусу ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, а також оскільки до суду не надано доказів призначення відповідної експертизи, вимоги клопотання є необґрунтованим і тому слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 63 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1050 року, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, ст. ст. 18, 160 - 166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 27.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10