Справа № 148/262/18
Провадження №1-кп/148/10/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч.1, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 296 ч.1, 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 13.02.2017 будучи засудженим Томашпільським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком 4 роки і 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став і під час іспитового терміну вчинив нові умисні кримінальні правопорушення за наступних фактичних обставин.

Так, установлено, що 25.12.2017 близько 04 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ Маркет», що розташований по вул. Леонтовича, 48, в м. Тульчин, Вінницької області, безпричинно, з незнайомими йому відвідувачами спровокував конфлікт, який супроводжувався словесними образами. Після чого, 25.12.2017 біля 04 години 30 хвилин, перебуваючи в громадському місці, а саме біля приміщення магазину «АТБ Маркет» безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, яка виразилась в ігноруванні елементарних правил поведінки, моральності та добропристойності, з метою самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, в присутності сторонніх людей, під час конфлікту, який виник між ним та невідомими йому відвідувачами, з якими перед цим в приміщенні зазначеного магазину мав місце словесний конфлікт, нічого не пояснюючи, наніс два удари кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . В подальшому продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_4 наніс ще два удари ОСОБА_6 , а саме удар ногою в тулуб та кулаком в задню частину голови. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 почав тікати від ОСОБА_4 , однак останній наздогнав його та наніс ще два удари, один з яких ногою по тулубу, інший кулаком по обличчю.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 138 від 27.12.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 , 25.12.2017 близько 04.00 години, під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України перебуваючи в громадському місці, саме біля приміщення магазину «АТБ Маркет» під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 побачив, що з кишені куртки останнього випав його мобільний телефон марки «Bravis А 503 Joy Dual Sim» чорного кольору. В цей момент, діючи умисно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не помітив, як у нього випав із кишені мобільний телефон, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підняв із землі зазначений мобільний телефон ОСОБА_6 вартістю 1500 грн., в якому була наявна сім карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 грн. та флеш карта додаткової пам`яті на 4 Gb, вартістю 75 грн., який поклав до власної кишені куртки та відніс до себе дому. Після чого, 29.01.2017 ОСОБА_4 продав викрадений телефон в м. Тульчині за гроші в сумі 200 грн., тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1590 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.1 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.03.2021 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Тульчинського районного суду Вінницької області.

На виконання вказаної ухвали суду, працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 15.09.2022 о 09 годині 20 хвилин затримано у місті Києві по вул. Ломоносова, 73 для доставляння його до Тульчинського районного суду.

16.09.2022 до суду доставлений обвинувачений ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні заявив письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений ухиляється від явок до суду, був оголошений в розшук та наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо застосування даного виду запобіжного заходу. В наданих суду поясненнях вказав на те, що він змушений був залишити місце свого проживання для того, щоб заробляти кошти на утримання сім`ї, яка складається з п`яти дітей та дружини. За весь період коли він перебував в розшуку, він двічі відвідував сім`ю в с. Клебань, так як перебував на роботі в м. Київ. На даний час він повністю усвідомив протиправність своєї поведінки та просить не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

За правилами ст. 331 ч.1 та 2 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно ст. 183 ч. 1 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 296 ч.1 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років та ст. 185 ч.2 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 на момент розгляду справи у Тульчинському районному суді свідомо не з`являвся до суду, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, ігноруючи судові виклики, у зв`язку з чим був оголошений у розшук;

- перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе повторно ухилятись від явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки;

- ОСОБА_4 може продовжити вчиняти злочини, оскільки інкриміновані йому у даному кримінальному провадженні діяння вчинені ним під час іспитового строку.

Таким чином, суд дійшов висновку в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При обрані запобіжного заходу, судом також враховано вимоги ст.183 КПК України, пунктом 5 частини 2 якої передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З врахуванням вимог ст. 183 ч. 2 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України у розмірі десяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 26000,00 грн.), оскільки обвинувачений свідомо не з`являвся до суду, ігнорував судові виклики в зв`язку з чим був оголошений в розшук, а також розмір заподіяної шкоди, отже саме такий її розмір може забезпечити виконання обвинуваченим на час судового розгляду покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 п. п. 1-3 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з моменту його затримання та утримувати його в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань ( № 1)».

Початок строку обраховувати з 15.09.2022, і який закінчується 13.11.2022 о 09:20 год.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків десяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 26000,00 грн. (двадцяти шести тисяч гривень), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити сторонам.

Суддя: