Справа № 502/1213/21
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000450 від 17.05.2021 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акта прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у тому, що маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий корисливий злочин, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України. Враховуючи, що обвинувачений може: - продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований і не має законних джерел для існування; - здійснювати вплив на потерпілого та свідків, яких ще не допитано в судовому засіданні; - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він достовірно знаючи про розгляд судом відносно нього кримінального провадження переховувався від суду, з урахуванням відсутності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та репутації обвинуваченого, є підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного в клопотанні та судовому засіданні прокурор просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що після завершення досудового розслідування він змінив місце проживання та в серпні 2021 року переїхав жити до с. Червона Коса Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідаючи на питання суду, чому не повідомив суд про зміну місця проживання та чому в розмові відмовився повідомити співробітнику поліції, який виконував ухвалу суду про його привід, адресу нового місця проживання, пояснив, що під час розмови йому розбили телефон, а також він не мав можливості зробити це через роботу. Просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході підготовчого провадження з розгляду відповідного обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 в порядку ст.136 КПК України був викликаний в підготовче судове засідання, призначене на 10:30 01.06.2022 р., однак до суду не з`явився, конверт з судовою повісткою, направленою обвинуваченому за адресою, зазначено в обвинувальному акті, був повернутий до суду з причини відсутності адресата за вказаною адресою.

В підготовче судове засідання, призначене на 28.07.2022 р. ухвалу суду від 01.06.2022 р. про привід обвинуваченого ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не виконано через його відсутність за місцем проживання.

В підготовче судове засідання, призначене на 23.08.2022 р. ухвалу суду від 28.07.2022 р. про привід обвинуваченого ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області також не виконано через його відсутність за місцем проживання та відмовою ОСОБА_5 в телефонній розмові повідомити співробітнику поліції адресу свого проживання.

В зв`язку наведеними обставинами прокурором 05.09.2022 р. було подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, яке ухвалою суду від 05.09.2022 р. задоволено.

31.10.2022 р. о 07:00 ОСОБА_5 затримано на підставі відповідної ухвали суду.

Як зазначено в ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання достовірно встановлено, що обвинувачений є раніше судимим; обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, та яке вчинено ним в період відбування покарання за попереднім вироком суду, ухваленого за вчинення обвинуваченим незаконного заволодіння транспортним засобом, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст.289 КК України.

Він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Також в ході підготовчого провадження в суді обвинувачений змінив місце проживання не повідомивши про це суд, що унеможливило його виклик в судові засідання та стало підставою для оголошення його розшуку.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить вчинення ним злочину до повного відбування покарання за попередній умисний тяжкий злочин та можливості переховуватися від суду.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідним покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до суду, не відлучатися з м. Кілія Одеської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2022 року становить 2481 грн, вважає за необхідне визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 315, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відповідно до ст. 115 КПК України обчислювати з дня затримання, тобто з 07:00 годин 31.10.2022 р. до 07:00 годин 29.12.2022 р.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою припиняє свою дію після 07:00 годин 29.12.2022 р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 198 480 гривень, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду, не відлучатися з м. Кілія Одеської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 та повідомити про це прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1