Справа№ 693/654/22
1-кс/693/141/22
УХВАЛА

Іменем України
05.09.2022 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року за ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову заступника начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року за ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування своєї скарги скаржниця вказала, що у провадженні СВ ВП №1 УРУП ГУНП в Черкаській області за її заявою про злочин перебувало кримінальне провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року за ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення безвісти в зоні бойових дій біля м. Бахмут її чоловіка, військовослужбовця, старшого солдата ЗСУ ОСОБА_4 , 1975 року народження.

06 серпня 2022 року заступник начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року за ч.1 ст.115 КК України, мотивуючи це наявністю даних про потрапляння ОСОБА_4 до полону.
З вказаною постановою скаржниця не згідна та вважає її незаконною, виходячи з наступного:

1. Не має достовірних даних, що її чоловік дійсно знаходиться в полоні, що він не загинув під час бойових дій, а був захоплений і перебуває в полоні.

1.1.Командуванню військової частини і співслуживцям чоловіка відомо лише про імовірне захоплення чоловіка до полону російськими військовими. Вони не бачили, що з ним сталося, чи він живий, чи не був вбитий під час взяття в полон або після, наприклад, під час катування або жорстокого поводження, перебуваючи в місцях тримання полонених.

1.2.ЇЇ чоловік не телефонував до скаржниці протягом місяця з моменту зникнення. Так само до неї не виходили на зв`язок військові РФ або бойовики НЗФ «Л/ДНР», що захопили або імовірно тримають ОСОБА_6 в полоні.

1.3.Відсутні будь-які дані про знаходження ОСОБА_6 в полоні у відкритих джерелах - за участю ОСОБА_6 не публікувалися відеозаписи, фотографії, статті в мережі Інтернет, які завжди публікують проросійські або російські ЗМІ, Інтернет-ресурси, блогери, телеграм-канали.

1.4.Перебування в полоні ОСОБА_6 не підтвердили ані РФ, ані «Л/ДНР», ані Міжнародний комітет Червоного Хреста.

1.5.Про перебування в полоні ОСОБА_6 відсутні дані в органах влади України, які займаються пошуками, переговорами і звільнення військовополонених: Національне Інформаційне бюро, Об`єднаний центр при СБУ з пошуку і звільнення полонених, Координаційних штаб при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, скаржниця вважає, що відсутні дані про те, що її чоловік дійсно знаходиться в полоні, а отже постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою. У кримінальному провадженні мають бути проведені слідчі дії для з`ясування всіх обставин та фактів щодо насильницького зникнення її чоловіка і його теперішнього становища.

01 липня 2022 року Європейський суд з прав людини у проміжному рішенні у справі військовополоненого ЗСУ Олійніченка проти Росії та України (Аррі. по. 31258/22 Oliynichenko v. Russia and Ukraine) постановив, що доконаним загальновідомим фактом є застосування до українських військових в полоні ЗС РФ та бойовиків НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » катування, фізичного та психологічного насильства, утримання в жорстких і нелюдських умовах, що може становити собою порушення законів і звичаїв ведення війни стосовно утримання військовополонених.1 Зі свідчень звільнених з полону осіб для правоохоронних органів, інтерв`ю для ЗМІ, звітів міжнародних моніторингових та правозахисних організацій, відкритих джерел відомо що до всіх військовополонених застосовують катування, жорстоке та нелюдське поводження. Наприклад, з метою зізнання заручників у надуманих діях б`ють затриманих осіб в різні частини тіла руками і ногами, чи шляхом застосування гумових, металевих або дерев`яних палиць, прикладів від зброї, інших підручних засобів; удушують за допомогою протигаза або пластикового пакету, позбавляють води, сну, піддають ударам електричним струмом за допомогою телефонного апарату чи електрошокерів, нівечать ротову порожнину щипцями та плоскогубцями, проводять імітації розстрілів, погрожують розправою або повторенням тортур над рідними заручників.2
Таким чином, до ОСОБА_6 в полоні може застосовуватися катування жорстоке та нелюдське поводження. Протягом місяця з моменту імовірного полону скаржниці не дали змоги спілкуватися із чоловіком. ЇЇ не інформували про стан його здоров`я і місце утримання. Заборона будь-якого спілкування/комунікації полоненого з рідним становить порушення законів та звичаїв війни. Окрім того, заборона спілкування може свідчити про катування, застосовування фізичного насильства, наявність проблем зі здоров`ям у полоненого і бажання приховати так факти. Таким чином, військовими РФ та/або НЗФ «ДНР» вчиняються порушення законів і звичаїв війни відносно її чоловіка та їхньої родини. Вказані факти мають бути розслідувані, а винні знайдені і притягнуті до відповідальності.

Ведення агресивної війни, обстріли території України та її військових об?єктів та позицій, становить собою посягання на територіальну цілісність і недоторканність

України, тобто, умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного

кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. ОСОБА_6 військовослужбовець ЗСУ, став жертвою злочинних дій

військового та політичного керівництва РФ, які ведуть агресивну війну проти України

та здійснюють посягання на територіальну цілісність і недоторканність України. В

результаті наступу в районі м. Бахмут, він зник під час відбиття незаконної,

нелегітимної атаки з боку ворога та імовірно загинув або перебуває в полоні.

Таким чином ЗС РФ та НЗФ «ДНР» відносно держави Україна вчиняють

злочинні дії, жертвою яких став чоловік скаржниці та їхня родина, в результаті невідомості

про долю близької людини.

Скаржниця стверджує, що постанова заступника начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУ НП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року є незаконною та необґрунтованою. У випадку

наявності даних про полон ОСОБА_6 у кримінальному провадженні слід змінити

кваліфікацію на статті 110 КК України (посягання на територіальну цілісність України), 146-

1 КК України (насильницьке зникнення), 438 КК України (порушення законів і звичаїв

ведення війни). Розслідування не було повним та ретельним. Слідчими не було здійснено всіх

можливих і допустимих заходів з розслідування злочину та не проведено ряд ключових і

важливих слідчих дій. Не було проведеного реального, повного і об`єктивного досудового

розслідування, що становить порушення процесуальному аспекту ст.ст.2, 3 Європейської

Конвенції з основоположних прав і свобод людини.

З метою захисту своїх порушених прав та прав членів родини скаржниці, відновлення

законності та верховенства права, вона звернулася до суду з вищевказаною скаргою та просила: поновити строки на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки скаржниця отримала її 12 серпня 2022 року; витребувати з СВ відділу поліції №1 УРУП ТУ НП в Черкаській області матеріали кримінального провадження №0000191; скасувати постанову про закриття кримінального провадження і направити матеріали вказаного кримінального провадження до органу досудового розслідування; зобов`язати орган досудового розслідування внести додаткові відомості до ЄРДР за фактами порушення законів і звичаїв війни військовими РФ та бойовиками незаконних збройних формувань «Л/ДНР» в ході бойових дій та під час тримання військових у полоні.

Скаржниця ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з?явився, при цьому надіслав до суду лист-повідомлення, в якому просив розгляд скарги здійснювати за відсутності прокурора. Вважає, що підстав для задоволення скарги не має, рішення слідчого є законним, оскільки орган досудового розслідування не володіє даними про жорстоке поводження з військовополоненим ОСОБА_6 , а факт захоплення в полон комбатанта не є кримінальним правопорушенням, передбаченим нормами Особливої частини КК України, а тому слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржниці, дослідивши матеріали, додані до скарги, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Ч.2 ст.9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають підозрюваного, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і не упереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

З постанови про закриття кримінального провадження від 06 серпня 2022 рокуслідчим суддею установлено, що у ході досудового слідства заступником начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , призначено судово-молекулярну генетичну експертизу, отримано повідомлення від 04.08.2022р. та довідку від 04.08.2022р. про потрапляння ОСОБА_8 в полон, інших необхідних слідчих дій у даному кримінальному провадженні слідчим не було проведено.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку про те, що винесена в даному кримінальному провадженні постанова про закриття кримінального провадження від 06 серпня 2022 року є незаконною, необґрунтованою і передчасною, а проведене розслідування поверхневим і однобічним, що є підставою для скасування винесеної постанови.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.9, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000191 від 01 серпня 2022 року за ч.1 ст.115 КК України задовольнити частково.

Постанову заступника начальника СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 06 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000191, внесеного до ЄРДР від 01.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - скасувати.

У частині зобов`язання органу досудового розслідування внести додаткові відомості до ЄРДР за фактами порушення законів і звичаїв війни військовими РФ та бойовиками незаконних збройних формувань «Л/ДНР» в ході бойових дій та під час тримання військових у полоні - відмовити.

Ухвалу направити заступнику начальника СВ Жашківського УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 для продовження досудового слідства, а для контролю проведення досудового слідства Монастирищенському відділу Уманської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 09.09.2022р. о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_9