Дата документу 14.06.2022
Справа № 501/4591/21
ВИРОК

Іменем України

15 червня 2022 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий - суддя ОСОБА_4.

Секретар судового засідання - ОСОБА_5.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000645 від 01.09.2020 р. від 01.09.2020 року

Прокурор - ОСОБА_6.

Захисник - ОСОБА_7.

Потерпіла - ОСОБА_1

Обвинувачений:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець селища Дослідницьке Васильківського району Київської області, громадянин України, не одружений, дітей на утриманні не має, освіта середня-спеціальна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_2 01.09.2020, приблизно о 09 годині 10 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, в світлий час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним мотоциклом «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3, рухаючись по правій смузі для руху проїзної частини вул. Віталія Шума м.Чорноморськ Одеської області, яка призначена для руху в двох напрямках та складається з двох смуг для руху, по одній смузі для руху в кожному напрямку, з боку вул. Парусна м.Чорноморськ, у напрямку до вул. 1 Травня м.Чорноморськ, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, належним чином позначеного на дорозі, перед яким зменшив швидкість та зупинився інший транспортний засіб, та по якому в цей час, з права наліво, відносно напрямку його руху, переходила проїзну частину вул. Віталія Шума пішохід ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи реальну і об'єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду для свого подальшого руху у вигляді вищевказаного пішохода, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_2 не вжив належних і своєчасних заходів та порушив пункти 18.1. та 18.4. Правил дорожнього руху України:

«п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

п.18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

ОСОБА_2, наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_1, перед яким зменшив швидкість та зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість свого руху та не зупинився, щоб дати дорогу вказаному пішоходу, не переконавшись, що на вказаному пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух, чим створив перешкоду та небезпеку для пішохода ОСОБА_1, в результаті чого допустив наїзд на неї керованим ним мотоциклом.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно з п. 2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ч.2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_2, дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого, що стосуються процесуальних витрат та висновки судових експертиз.

При цьому судом роз'яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини вчинення кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він 01.09.2020р. він керував мотоциклом «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проїзній частині вул. Віталія Шума м.Чорноморськ Одеської області. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу він побачив, що перед пішохідним переходом зупинився маршрутний транспортний засіб. В цій ситуації він мав би зменшити швидкість і переконатися, що з-за вказаного маршрутного транспортного засобу ніхто не вийде, і лише після цього продовжити рух. Однак він цього не зробив і коли по пішохідному переходу почала переходити проїзну частину жінка він не встиг загальмувати, щоб уникнути зіткнення. Він надав потерпілій першу медичну допомогу, дочекався на місці ДТП приїзду поліції та швидкої медичної допомоги. Він звернувся до доньки потерпілої, яка йому повідомила в яку лікарню госпіталізували потерпілу і скільки потрібно коштів на її лікування, а вже наступного дня він передав доньці потерпілої кошти в необхідній кількості для лікування потерпілої, після чого продовжував навідувати потерпілу та купляв необхідні ліки. Він розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду (а.с. 92).

Згідно висновку судової авто технічної експертизи технічного стану транспортного засобу №20-5469 від 01.10.2020р. гальмова система, рульове керування, ходова частина мотоцикла «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню мотоцикла, та зниженню швидкості з відомою водієві ефективністю, що свідчить про відсутність технічних несправностей на досліджуваному мотоциклі, які б могли привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу (а.с.73-75).

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №20-5470 від 02.10.2020 р., зафіксовані в передній правій частині мотоцикла «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодження аварійного характеру характерні для утворення в результаті контактної взаємодії з твердим слідообразуючим об'єктом, ймовірно за все з тілом пішохода (а.с.78-79).

Згідно висновку авто технічної експертизи № 21-5516 від 15.11.2021 р., в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, при під'їзді до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився транспортний засіб Honda СВ 400 SF" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, і продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, тобто діяти відповідно до п.18.4 Правил дорожнього руху і водій мав технічну можливість запобігти дану подію шляхом належного виконання цих вимог та з технічної точки зору дії водія знаходились в причинному зв'язку з настанням даної події (а.с.82-85).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1720 від 21.10.2021 р., у ОСОБА_1 виявлені такі тілесні ушкодження: рана лівої гомілки, відкритий перелом обох кісток середньої третини лівої гомілки зі зміщенням відламків, закритий осколковий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, забиті рани голови, верхніх та нижніх кінцівок, які спричинені дією частин мотоцикла та дорожнього покриття в умовах ДТП 01.09.2020 р., та згідно з п.2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.10.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.с.87 - 89).

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності до ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив необережний тяжкий злочин.

ОСОБА_2 соціалізований, тобто веде загальноприйнятне соціально-нормативне життя в суспільстві, про що свідчать такі обставини: на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується медичними довідками (а.с.96), вперше притягується до кримінальної відповідальності, про що свідчать дані УІЗ ГУНП України в Одеській області (а.с. 94), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 97, 104), за освітою володіє професією та має історію офіційної трудової діяльності, що підтверджується даними документів про освіту, копії трудової книжки та посвідчення особи моряка (а.с. 105 - 113).

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Стороною обвинувачення доведені обставини, зазначені в обвинувальному акті, які відповідно до ст. 66 КК України пом'якшує покарання ОСОБА_2, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Захисник ОСОБА_7. надала суду заяви потерпілої ОСОБА_1 в якій остання вказала, що ОСОБА_2 повністю відшкодував їй всі витрати на лікування та реабілітацію в зв'язку з чим вона не заявляла цивільний позов, оскільки обвинувачений поставився дуже уважно до неї і вибачився. Просила справу розглянути за її відсутності, так як вона погано себе почуває, в зв'язку з чим не може відвідувати судові засіданні та просила суворо не карати обвинуваченого (а.с. 45 - 48, 58 - 61).

Тому, суд відносить до обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_2, добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки згідно наданих стороною захисту заяв потерпілої обвинувачений повністю відшкодував всі витрати на лікування і реабілітацію. Сторона обвинувачення не спростувала такі обставини, навпаки, прокурор в судовому засіданні підтвердив, що ще під час досудового розслідування потерпіла заявляла про добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_2 згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов'язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його майнового стану, наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням обвинуваченому в силу ст. 69 КК України більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п'ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Таким чином, Загальною частиною КК України найнижча межа для покарання у виді штрафу визначена на рівні тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного суд дійшов висновку про визначення розміру штрафу в межах тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вказаних обставин суд також дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2, а також попередження вчинення нових злочинів, можливе без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішення питань про процесуальні витрати та речові докази

Постановою слідчого від 01.09.2020 р. мотоцикл «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом (а.с. 90) та переданий на зберігання ОСОБА_2 (а.с. 91). Оскільки відповідно до формулювання обвинувачення транспортний засіб не належить на праві власності винному, то він має бути повернутий йому як законному володільцю.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_2 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 3497,60 грн (а.с. 76, 80, 86).

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання в силу ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 3497,6 грн.

Мотоцикл «Honda СВ 400 SF» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_4