Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2156/22
Провадження №1-кс/552/779/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2022 Слідчий суддя Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у м. Полтаві в приміщенні суду клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 (м.Полтава, вул.Соборності, 37, тел. (0532) 64-10-17) про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та одночасно подав клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу.

В клопотанні зазначив, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0000368 від 04 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Однак, 27.10.2014 солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за місцем розташування АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до військової частини не повертався, а з`явившийся у зв`язку з цим вільний час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 27.10.2014, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

У зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на цей час невідоме, останній переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому старшим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону від 24 грудня 2014 року його оголошено в розшук.

Тому слідчий просив слідчого суддю надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання та вважає доведеним висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя надає дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць військовослужбовцем (крім строкової служби).

При цьому обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання доказами:

повідомленням військової частини НОМЕР_1 на адресу військового прокурора Харківського гарнізону Центрального регіону України від 30 жовтня 2014 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 19 листопада 2014 року;

корінцем повістки про виклик.

24 грудня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 за місцем свого проживання та місцем реєстрації тривалий час відсутній, місце перебування його невідоме, на неодноразові виклики до слідчого, прокурора він не з`являвся, на зв`язок не виходив.

У зв`язку з цим постановами старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 24 грудня 2014 року ОСОБА_7 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України зупинено, підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в розшук.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом першим частини першої статті 177 КПК України, розцінюю ту обставину, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання та місцем реєстрації тривалий час відсутній, місце перебування його невідоме, за викликами слідчого та прокурора не з`являється, що свідчить про його ухилення від слідства.

Наявність вказаного ризику, передбаченого пунктом першим частини першої статті 177 КПК України, підтверджується постановами старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 24 грудня 2014 року ОСОБА_7 , якими досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України зупинено, ОСОБА_5 оголошений в розшук.

На підставі викладеного слідчим суддею згідно ст. 189 КПК України встановлено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу та наявність підстав для його задоволення.

Враховуючи, що підозрюваний перебуває в розшуку та органами досудового розслідування не встановлено його місцезнаходження, у суду є підстави вважати, що виконання ухвали про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 потребує значного часу.

У зв`язку з цим вважає за необхідне встановити строк дії ухвали до 30 листопада 2022 року включно.

Керуючись ст. ст. 177-190 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді слідчим суддею Київського районного суду м.Полтави клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити Другому оперативному відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала втрачає законну силу 01.12.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1