Справа № 346/2516/22
Провадження № 1-в/346/182/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия спільне подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Кут, Антрацитівського району, Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

Засудженого: 02.11.2018 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ст.. 185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2017р. по 05.10.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 13.02.2019 р.

Кінець строку: 09.02.2024 р.

В С Т А Н О В И В:
Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голова спостережної комісії звернулися до Коломийського міськрайонного суду з спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 . В його обґрунтування зазначили, що даний засуджений за період відбування покарання мав одне заохочення та одне стягнення, яке на теперішній час погашене. ОСОБА_5 не працевлаштований, однак залучається до робіт по благоустрою установи. Дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом. Реалізував програму диференційованого виховного випливу на засуджених «Професія». В Коломийському навчальному центрі №41 здобув професію «Верстатник деревообробних верстатів» У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Підтримує зв`язок з родичами, отримує від них посилки та передачі. Має заборгованість за виконавчими листами, приймає участь у достроковому її погашенні. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Оскільки, на теперішній час засуджений відбув понад 2/3 строку призначеного йому покарання та довів своє виправлення, в поданні порушується питання про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» подання підтримав.

Приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_5 також просив суд задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечив та просив в його задоволенні відмовити посилаючись на недоведеність обставин, які свідчили б про виправлення засудженого.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.02.2019 року. З березня 2019 р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за період перебування в якій в квітні 2020 року був заохочений подякою за добросовісне відношення до праці. Також за нетактовну поведінку до засудженого в березні 2021р. було застосовано стягнення у виді попередження. Таким чином, за понад три роки строку відбування покарання, ОСОБА_5 має лише одне заохочення. Згідно довідки про працевикористання засудженого вбачається, що останній був залучений до праці в 2020 році, а саме: в серпні, жовтні та грудні по 3 дні, в листопаді 5 днів, в інші місяці взагалі не працював. В 2021-2022 роках до праці також не залучався. Вказані обставини жодним чином не можуть свідчити про постійну старанність в роботі та прагнення засудженого до кращого її виконання. Також суд бере до уваги, що згідно наданої установою довідки, сума боргу ОСОБА_5 за виконавчим листом становить 193500,00 грн., з яких ним було відшкодовано лише 400,00 грн., що є надто незначним порівняно з заподіяною шкодою.

Крім цього, суд враховує, що хоча ОСОБА_5 і відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад один рік та шість місяців, що є значним терміном для звільнення на який потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Отже, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що в ході розгляду подання не було наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що на теперішній час звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів. Відтак, врахувавши, що застосування положень ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду, то в задоволенні подання слід відмовити з зазначених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні спільного подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1