Справа № 172/351/22
Провадження № 1-кп/172/27/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000176 від 19.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Половинкине Старобільського району Луганської області, має середню-спеціальну освіту, одружений, утримує неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2015 року народження, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймає посаду командира відділення командира машини 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді командира відділення командира машини 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18 квітня 2022 року близько 19:00 год., перебуваючи у місці дислокації загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що старший лейтенант ОСОБА_7 являється командиром як за званням, так і за посадою та перебуває при виконанні обов`язків з військової служби, діючи з мотивів невдоволення його законною службовою вимогливістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, погрожуючи вбивством старшому лейтенанту ОСОБА_7 , вихопив із власного підсумку гранату РГД-5, витягнув запобіжну чеку (кільце) та відкинув її на відстань орієнтовно 20 м, після чого із закріпленої зброї АК-74 № НОМЕР_2 , розстріляв мобільний телефон останнього та навів заряджений автомат на самого старшого лейтенанта ОСОБА_7 , здійснивши декілька пострілів в напрямку його ніг.
В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_5 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що вчинив погрозу вбивством своєму начальнику за обставин, викладених в обвинувальному акті. Причиною стала незгода з діями командира, який збирав особовий склад в одному місці, що створювало загрозу великих втрат у разі артилерійської атаки. Шкодує про скоєне.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як погроза вбивством начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначенняОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, утримує неповнолітню доньку, 2015 року народження, одружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю і розслідуванню кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, тривале виконання завдань із захисту територіальної цілісності та суверенітету України.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеристики особи обвинуваченого, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням йому відповідно до ст. 69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 405 КК України у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні.

На досудовому розслідуванні були проведені судові експертизи, витрати за які підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлений.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-22/10128-ВТХ в сумі 1372,96 грн. та судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/10127БЛ в сумі 1201,34 грн.

Речові докази у справі:

- важіль, який є деталлю накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2, що використовується для спорядження ручих гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 1 шт.;

- кільце з металевим шплінтом (чекою), які є деталлю накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2, що використовується для спорядження ручих гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 1 шт. - знищити;

- фенопластові холоста коробка, яка використовується для транспортування, переноски, збереження корпусів гранат РГД-5 0 1 шт. - знищити;

- мобільний телефон «Айфон13» у корпусі чорного кольору 1 шт. - знищити;

- стріляні гільзи бойових припасів 5,45 мм проміжних патронів зразка 1974 року 7 шт. знищити;

- бойову нарізну вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 1983 року виготовлення 1шт. та бойові припаси 5,45 мм проміжні патрони зразка 1974 року, придатні для стрільби 11 шт. - повернути за належністю до військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1