Провадження № 1-кп/727/31/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого ч. 2 та ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.05.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.07.2022 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилалася на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, вчинення яких підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Санкція статті в якій обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.
Клопотання обґрунтовує тим, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , які виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та передбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на потерпілих, свідків та запобіганню перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Зазначає, що за ОСОБА_5 , якому на підставі ухвали слідчого судді від 06.10.2021 року, був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним - заставою, 08.11.2021 року було внесено заставу та ОСОБА_5 був звільнений з під варти та ознайомлений з обов`язками покладеними на нього в разі внесення застави, що підтверджується розпискою від 09.11.2021 року. Однак зазначені обов`язки не виконав, в результаті чого судом 19.12.2021 року була постановлена ухвала про зміну запобіжного заходу застави на триманні під вартою.
Зазначені обставини, на переконання прокурора, свідчать про не дисциплінованість ОСОБА_5 та його недобросовісну процесуальну поведінку. Крім того вказує, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки , відсутнє працевлаштування, а відповідно й постійне джерело доходів.
Таким чином вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, такі як переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень.
ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вказуючи, що ризики на які вказує прокурор ніякими доказами не підтверджені. Подав до суду клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора , не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід особисте зобов`язання, з метою надання йому можливості вступити на службу в Збройні Сили України. Крім того наполягає на тому, що прокурором вказана недостовірна інформація щодо його особистих та анкетних даних, переконує, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також до затримання був працевлаштованим та мав джерело доходів.
Захисник ОСОБА_4 також заперечував проти заявленого клопотання. Підтримав клопотання обвинуваченого щодо обрання йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Як було встановлено судом, ухвалою суду від 30.05.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії запобіжного заходу завершується 29.07.2022 року.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, проявив недисциплінованість, ухилявся від явки в суд, внаслідок чого судом було змінено запобіжний захід з застави на тримання під вартою, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.
Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мотивованого бажанням вступу на службу в ЗСУ , в зв`язку з відсутністю правових підстав для його задоволення. Та зазначає, що аналогічні клопотання ОСОБА_5 вже були предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанції. Доводам та аргументам ОСОБА_5 кожного разу надавалася ретельна та обґрунтована оцінка.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 9 вересня 2022 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання чи заставу, відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику обвинуваченому та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.
Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1