ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/575/22 Номер провадження 11-кп/814/851/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Полтава

20 вересня 2022 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції
представника ДУ «Божковська виправна колонія №16» ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, уродженця: АДРЕСА_1 та жителя: АДРЕСА_2 , не одруженого, українця, громадянина України, до засудження не працював, не судимого, засудженого: 11.12.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Горлівка Донецької області за статтею 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; 15.01.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівка, Донецької області за ст.115 ч.2 п. 7,12,70 ч.4,72 КК України на 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області 13.01.2014 року вирок залишено без змін. Ухвалою Бердянського іонного суду Запорізької області від 08.02.2016 року зарахувати з 26.07.2012 року по 13.01.2014 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Згідно ухвали суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд прийшов до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як зазначив суд в ухвалі, заява засудженого про умовно-дострокове звільнення є передчасною, оскільки останній за весь період відбуття покарання мав 11 заохочень та 3 стягнення та має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що при постановленні ухвали суд врахував лише негативні обставини під час прийняття рішення та залишив поза увагою наявність позитивної характеристики, додержання правил трудового розпорядку, відсутність стягнень на час звернення з клопотанням до суду.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги засудженого та вказував про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вирішила наступне.

Як вбачається з п.2 ч.1 ст.537 КПК України щодо питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України щодо порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органом або установи виконання покарань, а також інших осіб, установи або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 п.2 ст.107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття : не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, ОСОБА_8 засуджений 11.12.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Горлівка Донецької області за ч.3 статті 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 15.01.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівка, Донецької області за ст.115 ч.2 п. 7,12,70 ч.4,72 КК України на 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області 13.01.2014 року вирок залишено без змін. Ухвалою Бердянського районного суду Запорізької області від 08.02.2016 року зараховано в строк покарання з 26.07.2012 року по 13.01.2014 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 26.07.2012 року, кінець строку покарання 08.02.2024 року.

Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.07.2012 року.

З 03.08.2012 року перебував в державній установі «Артемівський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав.

З 27.03.2014 року перебував в державній установі "Бердянська виправна колонія (№77)", де характеризувався позитивно, був заохочений 12 разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці.

Допустив два порушення вимог режиму утримання які погашені в законному порядку, та два стягнення не накладалося, а проведено бесіду виховного характеру.

З 21.01.2022 року відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)". До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. За час відбування покарання порушення вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення не накладалися. В теперішній час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці заохочений не був. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був заохочений.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого ОСОБА_8 , зважаючи на те, що засуджений протягом строку відбуття покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», а саме з 21.01.2022 має лише 1 заохочення у виді подяки, оголошеної правами начальника ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» 29.04.2022 року, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає ухвалу суду першої інстанції законною і підстав для її скасування не вбачає.

Відповідно доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про необхідність його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є безпідставними.

Наведені вище обставини в сукупності з іншими даними щодо поведінки засудженого свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст.81 КК України.

А тому процес змін в особистості засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання, ще не свідчить про його виправлення.

При цьому, колегія суддів вважає, що засуджений має позитивні зрушення, про що свідчить його особова справа, однак період, протягом якого відбулися ці зрушення, є занадто нетривалим.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що процес виправлення ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним, і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив матеріали особової справи засудженого та його заяву щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а саме дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений протягом строку відбування покарання став на шлях виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4