Номер провадження: 11-сс/813/979/22
Справа № 947/6570/22 1-кс/947/6336/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 17 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 17 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та зобов`язано ОСОБА_10 у разі необхідності надати автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , для проведення призначеної у кримінальному провадженні експертизи.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
Не погодившись із зазначеною ухвалою прокурор ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалена з істотнім порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор зазначив, що автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , та чотирьох-колісний візок для перевезення вантажів відносяться до об`єктів, які є доказами у кримінальному правопорушенні та зберегли на собі його сліди, а також містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою встановлення істини по кримінальному провадженню, потрібне детальне дослідження та огляд транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі судової автотехніки і транспортної трасології.

На думку прокурора, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Позиції учасників апеляційного провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №000131 від 17.02.2022 року, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2022 року у справі №947/6570/22, провадження №1-кс/947/2717/22 на автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до «Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 .

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , з тих підстав, що призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу не є підставою для накладення арешту на майно, а слідчий не обґрунтував необхідність накладення арешту за спливом п`яти місяців після дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками слідчого судді.

Перевіряючи рішення слідчого судді, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зокрема положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, на теперішній час, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000131 від 17 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна убачається, що 17.02.2022, приблизно о 16:00 год., в Суворовському районі м. Одеса, на проїзній частині вул. Вапняна, в районі будинку № 1 по вул. Республіканська, автомобілем Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був скоєний на пішохода похилого віку ОСОБА_12 , 1935 року народження, який від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Постановою слідчого РЗСТ СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_9 від 18.02.2022, автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , та чотирьохколісний візок для перевезення вантажів, що належав загиблому ОСОБА_13 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 відноситься до об`єкту, який є доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, дійшов висновку, що автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку апеляційного суду, для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування на даній стадії досудового слідства, обґрунтував те, що вилучений транспортний засіб має потребу у збереженні в цілях забезпечення кримінального провадження, проведення експертного дослідження вказаного транспортного засобу та інших процесуальних дій.

З огляду на зазначені вимоги закону, майно, яке є знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повинно арештовуватися незалежно від того у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З аналізу положень ст.167, ч. 2, 3 ст. 170 КПК випливає, що арешт майна в даному кримінальному провадженні по суті являє собою форму забезпечення дієвості цього провадження та з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, яке взагалі, в деяких випадках, може перебувати не тільки у підозрюваного, але і в інших фізичних та юридичних осіб.

Разом з тим, слід зазначити, що посилання слідчого судді на пятимісячний строк дорожньо-транспортної пригоди, жодним чином не виключає доцільність накладення арешту на транспортний засіб з метою експертного дослідження.

Відповідно до матеріалів, доданих до апеляційної скарги убачається, що постановою слідчого РЗСТ СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_9 від 06.06.2022, у кримінальному провадженні призначена судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза технічного стану транспортного засобу Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 .

Аналізуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що при здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою всестороннього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси ОСОБА_10 , з метою забезпечення збереження речових доказів, виключення можливості вчинення будь-яких дій щодо зазначеного майна, в тому числі направлених на приховування слідів злочину, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Апеляційний суд констатує, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно не врахував вимог закону та конкретних обставин даного кримінального провадження, та фактично своєю ухвалою не забезпечив досягнення завдань кримінального судочинства та загальних засад кримінального провадження, передбачених положеннями ст.ст. 2, 7 КПК, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора в частині надання дозволу на подальше утримання та зберігання автомобіля на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, оскільки главою 17 КПК України, яка регулює питання накладення судом арешту на майно, не передбачено обов`язку суду надавати дозвіл на подальше утримання арештованого майна, а лише встановлено способи арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є частково обґрунтована, та приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне скасувати оскаржену увалу слідчого судді та накласти арешт на автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , - частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 17 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України скасувати.

Накласти арешт на автомобіль Mercedes-Benz-GLC-220D, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до «Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , належить ОСОБА_10 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3