гСправа № 358/1278/20 Провадження № 1-кп/358/81/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі в режимі відеоконференції із Соломянським районним судом м. Києва та Глобинсьбким районним судом Полтавської області, матеріали кримінального провадження (справа № 358/1278/20, провадження № 1-кп/358/81/222 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Шкарівка Білоцерківського району Київської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2020 року о 13 години 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу магазину «Мікс» по вулиці Миколаївська, будинок №30а, в місті Богуслав Київської області, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з якими, «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», в порушення вимог пунктів 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху, які вказують, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом, проявляючи злочинну самовпевненість під час руху, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, при русі заднім ходом свого автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який на той час стояв позаду вказаного автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 20.10.2020 року встановлено, що смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку. Відкрита черепно-мозкова травма утворилася від дії тупого предмета (ів), могла утворитися при наїзді автомобіля «вагонного типу» на пішохода. Відкрита черепно-мозкова травма, що потягла за собою смерть ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент його спричинення.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3 б), д), 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, визнав повністю та не оспорював фактичні обставини справи. Суду пояснив, що він з вересня місяця 2019 року працював в ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» водієм з виконанням обов`язків експедитора та за ним було закріплено автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Загальний водійський стаж керування транспортними засобами до вчинення ДТП має з 1991 року. 15 вересня 2020 року вдень він привіз на вказаному автомобілі продукти до м. Богуслава на вул. Миколаївська, 32-А в магазин «Мікс». Того дня стояла сонячна та суха погода. Приїхав, здав товар, вийшов з магазину та відкривши задні двері автомобіля, поставив пустого ящика в будку. Десь менше ніж за хвилину перейшов у кабіну, поклав документи в бардачок, завів двигун автомобіля, включив аварійну сигналізацію, подав звуковий сигнал, подивився у бокові дзеркала та нікого ззаду не побачивши, почав рух автомобілем назад. Перед початком руху заднім ходом його автомобіль стояв на проїжджій частині дороги на вул. Миколаївська в сторону с. Хохітва. Оскільки йому потрібно було їхати ще в м. Миронівка, а попереду були автомобілі, тому він вирішив розвернутися та поїхати через центр м. Богуслава. Автомобіль повністю стояв на проїжджій частині під бордюром з правого краю проїжджої частини. Здійснюючи рух назад він відчув, як наїхав на перешкоду та почув як кричали люди, після чого відразу зупинився. Вийшов з автомобіля і побачив чоловіка, який лежав між переднім і заднім правим колесом його автомобіля, тому він зрозумів, що переїхав людину. Він почав викликати поліцію та швидку допомогу, і десь із сьомого разу додзвонившись, швидка приїхала, але поки швидка приїхала, то чоловік уже помер на місці. Також пояснив, що алкоголь він того дня не вживав, після події проходив тест на «Драгер». Визнає той факт, що йому потрібно було покликати сторонню особу, щоб допомогла здійснити розворот автомобіля, але він цього не зробив.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, підтверджується сукупністю доказів досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 15 вересня 2020 року вона була вдома, і близько в обідній час їй зателефонував брат ОСОБА_12 та повідомив, що їхній брат ОСОБА_13 загинув, а саме, потрапив під автомобіль. Вона відразу, знайшовши автомобіль приїхала в м. Богуслав, але поки вона приїхала, то брата вже забрали в морг. Того ж дня їй зателефонував представник ОСОБА_14 м`ясокомбіната та запропонував допомогу. В послідуючому вона зустрілася з представниками м`ясокомбінату, отримала від них під розписку 20000 (двадцять тисяч) гривень. За ті кошти, що дали представники м`ясокомбінату вона поховала брата. Стосовно цивільного позову, потерпіла пояснила суду, що у неї крім брата ОСОБА_11 уже нікого немає, мати померла, а так як із братом ОСОБА_15 вона мала близькі стосунки, оскільки він постійно приїздив до неї додому, де допомагав по господарству, був надійною опорою за життя, гуляв із її маленькими дітьми, тому втрата для неї брата була дуже болісним стражданням та безповоротною стратою. Крім того зазначає, що моральну шкоду вона оцінює в розмірі 200000 гривень, яку повинен відшкодувати ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», оскільки вважає, що на час ДТП водій ОСОБА_5 працював на даному товаристві, тому підприємство може більше сплатити шкоди, ніж сам водій.

03 серпня 2022 року потерпіла ОСОБА_10 подала до Богуславського районного суду Київської області письмову заяву, в якій зазначила, що на даний час обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 їй відшкодовано моральну шкоду у розмірі 50000 гривень та досягнуто домовленості про відшкодування останнім у подальшому ще 30000 гривень, повна сума відшкодування 80000 гривень. Таким чином вона претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_16 не має, і просить цивільний позов в частині претензій морального характеру до ОСОБА_5 залишити без розгляду. Також повідомляє суд, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав у вчиненому злочині, людяно віднісся до їх горя, щиро вибачився перед родиною загиблого та розкаявся у скоєному. Тому вона просить суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 врахувати її позицію, як потерпілої та призначити останньому покарання не пов`язане із позбавленням волі та не призначити додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що 15 вересня 2020 року вона йшла по вул. Миколаївська в м. Богуславі в напрямку від центру міста до військомату, переходила проїжджу частину, яка веде на вул. Калініна, розмовляла по телефону і подивилася в сторону автомобіля, який здійснював рух заднім ходом з вул. Миколаївська в сторону вул.Калініна, а приблизно через 1-1,5 метрів задом спиною до вказаного автомобіля стояв чоловік на проїжджій частині, який ніби не знав куди йому йти. Вона сама була майже поряд, десь за 4 5 метрів від чоловіка, і побачила як автомобіль доїжджає до нього і потім цей чоловік падає лицем донизу на асфальт та на нього наїжджає автомобіль по правій стороні. В цей момент злякалася і стала кричати. Автомобіль зупинився тоді, коли вона закричала, і люди звернули на це увагу, почали махати руками і кричати, після чого автомобіль зупинився. Те, що пішохід впав, то вона думає, що від поштовху машини. Потім вона залишилася на місці ДТП, давала свідчення, а коли приїхала швидка, вони потерпілому робили кардіограму, але вже було пізно, потерпілий помер на місці. Водія автомобіля вона бачила, він нервував, викликав швидку. Потім у водія перевіряли чи вживав він алкоголь, при цьому вона також була присутня. Бачила, як на приладі Драгер показало нуль проміле. Їй здалося, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вона наглядно його знає, бачила майже кожного дня, і ніколи тверезим не бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 15 вересня 2020 року він йшов із товаришем по пішохідному переході в сторону педколеджа на вул.Миколаївська, в м. Богуславі і бачив, як переїхали людину. Він в той час був приблизно десь за 15 20 метрів від пішоходного переходу, дивився в сторону магазину і бачив, як їхав автомобіль заднім ходом, бачив як потерпілий підійшов ззаду до машини і водій почав здавати назад, переїхав. Потерпілий ішов від магазину, він там сидів на бордюрі біля магазину, відстань між ним та автомобілем була не велика. Чоловік пішов до автомобіля, який ще стояв. Потерпілий зупинився позаду автомобіля. Сигнал автомобіля він не чув. Коли потерпілий стояв спиною до кузова, автомобіль почав рухатись заднім ходом і здійснив наїзд на чоловіка. Водій зупинився від криків людей, які почали кричати, якийсь чоловік стукав по кабіні автомобіля. Він відразу зупинився, злякався, хотів викликати швидку, переплутав і викликав поліцію. На його думку, потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки йшов хитаючись та він завжди його бачив у місті з ознаками алкогольного сп`яніння.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, план схеми до протоколу огляду місця ДТП від 15.09.2020 року, ілюстрованих таблиць до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2020 року (т. 1 а.с. 224-237) вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася по вул. Миколаївська навпроти будинку № 30-А в м. Богуславі Київської області при світлій порі доби. Під час огляду транспортного засобу на місці ДТП було виявлено, що на правому задньому колесі на протекторі наявні сліди бурого кольору, схожі на кров, розміром 0,5х0,5 мм, плями бурого кольору №8 на план схемі. Також на місці ДТП був труп чоловічої статі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навколо чоловіка наявні п`ятна бурого кольору, схожі на кров.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 161 від 20.10.2020 року (т. 1 а.с. 240-241) вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку. На це вказують результати судово-медичного дослідження трупа: відкритий вдавлений уламковий перелом кісток черепа, забій головного мозку; крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку; кров в шлуночках мозку; нерівномірне кровонаповнення міокарда; переломи ребер справа; понижене кровонаповнення внутрішніх органів; набряк легень та головного мозку; рідка кров. Відкрита черепно-мозкова травма утворилася від дії тупого предмета (ів), могла утворитися при наїзді автомобіля «вагонного типу» на пішохода. В момент наїзду потерпілий знаходився в вертикальному або близькому до нього положення, місцем первинного контакту явилась права бічна поверхня грудної клітини. Відкрита черепно-мозкова травма, що потягла за собою смерть ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент її спричинення. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_9 , виявлено етиловий спирт в концентрації - 3,01%, що як правило при житті, може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-20/45941-IT від 07.10.2020 року (т. 1 а.с. 243-246) вбачається, що рульове керування наданого на дослідження автомобіля марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-20/49906-IT від 20.10.2020 року (т. 2 а.с. 7-9) вбачається, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України. При виконанні вимог п. 10.1 та п. 10.9 Правил дорожнього руху водій автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода. Для встановлення відповідності дій пішохода вимогам Правил дорожнього руху України не потрібно спеціальних знань в галузі автотехніки, а тому дане питання не вирішувалось. В діях водія автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Для встановлення відповідності дій пішохода вимогам Правил дорожнього руху України та причинного зв`язку з виникненням даної ДТП спеціальних знань не потрібно, а тому частина даного питання щодо оцінки дій пішохода, не вирішувалась

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, та його дії кваліфікуються за частиною другою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України відносить його щире каяття в скоєнні злочину, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання та роботи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, та враховуючи досудову доповідь Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінений як низький, ризик небезпеки для суспільства як низький, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування основного покарання і тому відносно нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Також суд вважає за можливе не застосовувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами, оскільки професія водія є для нього основним видом отримання заробітку, а у разі позбавлення цього права він буде позбавлений можливості працювати за професією та в тому числі відшкодовувати залишок моральної шкоди в сумі 30000 гривень, про що було узгоджено із потерпілою.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , суд враховує наступне.

Потерпілою ОСОБА_10 пред`явлені вимоги про відшкодування моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_5 в розмірі 100000 гривень та цивільним відповідачем ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» у розмірі 200000 гривень.

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_10 від 03.08.2022 обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 їй відшкодовано моральну шкоду у розмірі 50000 гривень та досягнуто домовленості про відшкодування останнім у подальшому ще 30000 гривень, повна сума відшкодування 80000 гривень. Таким чином вона претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_16 не має, і просить цивільний позов в частині претензій морального характеру до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Оскільки на даний час фактично відсутній предмет спору в частині вимог про відшкодування моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_5 , то цивільний позов в частині претензій морального характеру до ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди із ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», то представник цивільного відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов потерпілої ОСОБА_10 не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та суду пояснив, що цивільно-правова відповідальність як власника даного наземного транспортного засобу «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який під керуванням водія ОСОБА_5 потрапив у ДТП 15.09.2020 року була застрахована у двох страховиків за двома формами страхування: добровільного та обов`язкового, а саме: у ПАТ «СК «УНІКА» за формою страхування: обов`язкового; у АТ СК «АРКС» - за формою страхування: добровільного.

Сторонами Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому Договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до норм спеціального закону шкода, заподіяна жито та здоров`ю потерпілого, пов`язана із смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком. Тому у даному випадку відповідальність мають нести саме страховики, а до власника транспортного засобу може бути заявлено вимоги лише у випадку недостатності страхової виплати, як це передбачено ст. 1194 ЦК України.

Крім того, цивільний позивач не відноситься до категорії осіб, які мають право даного виду позовної вимоги, що передбачено ст. 1200 ЦК України та п. 27.3 Закону України «Про обов`язкову відповідальність власників наземних транспортних засобів». При цьому, цивільний позивач не надала належних доказів на обгрунтування своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доводи та заперечення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

Так, цивільно-правова відповідальність товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат», як власника транспортного засобу «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який під керуванням водія ОСОБА_5 потрапив у ДТП 15.09.2020 року, застрахована у страховика ПАТ «СК «УНІКА» за формою страхування: обов`язкового (генеральний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів № 017148/4435/0000035 від 04.10.2019 року та поліс ОСЦПВ № АО/3799383.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону, страховик при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.1., 27.2. та 27.3. ст. 27 Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Згідно з ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Потерпіла ОСОБА_10 не відноситься до категорії осіб, визначених п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1200 ЦК України, а тому ПАТ «СК «УНІКА» не може відповідати за заподіяну позивачу моральну шкоду.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

В ст. 3 КПК України дано визначення терміну близьких родичів та членів сім`ї, а саме це - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі в тексті - Постанова) особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З урахуванням наведених положень законодавства та зазначених правових висновків, суд вважає наведені доводи позивачки про стягнення моральної шкоди із ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» обґрунтованими.

Суд враховує, що потерпілій ОСОБА_10 як рідній сестрі загиблого ОСОБА_9 , дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення помер її рідний брат та вона перенесла моральні старждання, усвідомлюючи безповоротну втрату брата як близької та найріднішої людини, який був надійною опорою при житті, помічником у господарстві та підтримував у всі часи, що вона на тривалий час була відірвана від активного соціального життя та ведення господарства, мала знижений та нестійкий настрій, докладала значних зусиль для налагодження свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілій суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивачки, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зав`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій в сумі 150000 гривень, при цьому враховує, що цивільний відповідач надавав добровільно допомогу на поховання загиблого ОСОБА_9 в розмірі 20000 гривень, чим на той час зменшив ступінь та характер моральних страждань потерпілої.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішую відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 55, 100, 373, 374 КПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі:

автомобіль марки ГАЗ; моделі 3302 414 ЗНГ; тип ТЗ вантажний фургон ізотермічний; колір білий; 2007 року випуску; державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дата реєстрації ТЗ за власником 06.05.2008 року; власник ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», який повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат» згідно ухвали Богуславського районного суду Київської області від 27.11.2020 року, вважати повернутим за належністю.

Скасувати заборону відчуження товариству з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат» автомобіля марки ГАЗ; моделі 3302 414 ЗНГ; тип ТЗ вантажний фургон ізотермічний; колір білий; 2007 року випуску; державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дата реєстрації ТЗ за власником 06.05.2008 року, яка була встановлена ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 27 листопада 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати понесені на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути із ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», , на користь ОСОБА_10 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень за спричинену моральну шкоду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в частині вимог про стягнення моральної шкоди із ОСОБА_5 залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1