Справа № 369/5788/22
Провадження № 1-кп/369/1760/22
В И Р О К
іменем України
11.07.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0000232 від 28 травня 2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно працює на посаді комірника ТОВ «Альянс-Логістик», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),
встановив:

27 травня 2022 року близько 22:45 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не втснаовлено), ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: буд. АДРЕСА_2 , в ході раптового конфлікту з ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу суспільну цінність-здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажання їх настання, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком з кастетом в ділянку носа, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді двох ран спинки носа, що відповідно до висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та один удар кулаком у верхню ліву частину обличчя, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця лівої очної ділянки, що відповідно до висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
07 липня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду в спрощеному порядку про що свідчить відповідна заява.
При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Крім того, потерпілому ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди потерпілого ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
1) письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_6 ;
2) письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.
У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000232 від 28 травня 2022 року, дослідженими судом.
Таким чином, суд визнає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України.
Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має середню спеціальну освіту, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює на посаді комірника ТОВ «Альянс-Логістик», раніше не судимий.
Поряд з цим, суд зауважує, що згідно із вступною частиною обвинувального акту, ОСОБА_3 раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року за ч. 2 ст. 125 КК України. Разом з тим, з копії вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року за ч. 2 ст. 125 ККУ, наявної в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що станом на день ухвалення вироку, а саме 11 липня 2022 року він не набрав законної сили та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, звідси ОСОБА_3 є раніше не судимою особою.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дані про особу ОСОБА_3 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням до вчиненого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують, яка дорівнює його мінімальній межі.
Призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись статтями 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1